111 



hos Ophiotliela isidicola kun er Resultatet af tilfældig, om end 

 naturlig Vold eller beskadigelse. Den Regelmæsighed, hvormed 

 det her træder op, vidner formentlig tilstrækkelig om, at det ikke 

 er noget saadant, der her er gaaet for sig, men at der her 

 foreligger en virkelig naturlig Selvdeling, der tilsigter 

 en formering. — Mit Materiale af de andre Arter ai Ophiothela 

 er ikke stort; men hos de mig nærmere bekjendte 4 Arter har jeg 

 dog kunnet overbevise mig om, at analoge Forhold gjøre sig 

 gja'ldende; ved Siden af regelmæsige seksarmede (undtagelsesvis 

 femarmede) finder man andre, hvor de 3 (sjeldnere 2) Par 

 Kadialskjolde paa den ene Side af Skiven ere mindre end de 

 andre og de tilsvarende Arme ligeledes forholdsvis kun lidet ud- 

 viklede, i større eller mindre Grad; hos den japanske Art vare 

 alle 4 foreliggende, meget smaa Exemplarer paa dette skæve, 

 regenerative Standpunkt; hos andre Arter var dette forholdsvis 

 sjeldnere. Jeg skulde imidlertid troe, at Forholdet er saa al- 

 mindeligt, at "Divisio spontanea« kunde optages blandt Slægts- 

 mærkerne for Ophiothela. 



Aldeles det samme Fænomen iagttages nu, som det allerede 

 tidligere, om end i stor Korthed, er berørt af Steen strup'), 

 Sars-) og mig selv''), hos andre smaa seksarmede Ophiurider 

 navnlig hos de seksarmede Arter af Slægten OpMactis, der lige- 

 som Ophiothelerne leve paa Koraller og Svampe; jeg har aldrig 

 seet Spor dertil hos de normalt femarmede Arter af denne Slægt, 

 hvorimod det — saa vidt min Erfaring gaaer — kan iagttages hos 

 alle de seksarmede. Som Tillæg til hvad jeg tidligere i al Kort- 

 hed (og i Forventning om, at det vilde blive udførligere af- 

 handlet af en anden, mere overlegen Haand) har anført om dette 

 Forhold hos Ophtactis Mullen, Krehsii og virescens, skal jeg her 



') Forhandlinger ved de skandinaviske Naturforskeres syvende Mode i 



Ciirisliania (1857) S. 230. 

 ^1 Bidrag til Kundskab om Middelhavets Littoralfauna. I. S. 97. 

 ') Additamenta ad historiam Ophiuridaruni II S. 127, 129 og 146; Tab. IV 



Cg. 5 d; III S. 38. 



