tt2 



meddele, hvad der i den senere Tid er kommet til min Kund- 

 skab herom. Af Ophiactis Savignyi (M. Tr.) har jeg saaledes 

 udpillet 16 Exemplarer af en Havsvamp fra det røde Hav. De 

 fleste af disse — af Middelstørrelse, med 2 — 3 Mm. Skivetvermaal 

 — ere regelmæsig seksarmede og vise ingen paafaldende Forskjel 

 i Armenes Længde; hos et Par af dem ere de 3 eller 2 Arme 

 paa den ene Side vistnok noget kortere end de 3 eller 4 andre, 

 men Forskjellen er ikke større, end at man ved andre Former 

 neppe vilde lægge Mærke dertil og i al Fald berolige sig ved 

 den Antagelse, at de noget kortere Arme havde været afbrudte 

 og atter vare voksede ud. (Et Exemplar er syvarmet; kun den 

 ene Arm er paafaldende mindre end de andre). Paa de 4 

 største og mindste Exemplarer viser det sig derimod meget 

 tydeligt, at en Deling har fundet Sted; paa det allermindste 

 (Skivetvermaal lidt over 1 Mm.) mangler den ene Skivehælvte og 

 de 3 tilhørende Arme aldeles, men Saaret tvers over Skiven er 

 allerede lukket og lægt; et noget større Exemplar har vel (tildeels) 

 regenereret det manglende, men den nye Skivehælvte og de nye 

 Arme ere meget mindre end de andre. Det samme gjælder (om 

 end i noget forskjellig Grad) om de to større af hine 4 Exem- 

 plarer (Skivetvermaal 3V3— 4 Mm., de længere Arme c. 20 Mm.); 

 de 3 nye Arme ere hos det ene omtrent halvt saa lange og 

 tykke som de gamle, hos det andet kun c. 2 Mm. lange og i 

 en tilsvarende Grad tynde; den nye Skivehælvles Udvikling staaer 

 selvfølgelig i Forhold dertil. Turde man slutte noget af en saa 

 lille Erfaringsrække, skulde man nærmest antage, at Delingen 

 hos denne Art indtraadte to Gange; først hos de meget smaa, 

 derefter hos de fuldvoksne eller næsten fuldvoksne. — Af Ophiactis 

 sexradia (Gr.) [Eeinhardti m.) ere alle mig foreliggende Exem- 

 plarer seksarmede, og i Reglen er der, især hos de større, 

 ingen iøjnefaldende Forskjel mellem Armene; kun hos et Par af 

 de mindre er den ene Armgruppe ifærd med at regenerere sig. 

 Det samme gjælder om det ene af de to smaa Exemplarer af 

 den middelhavske Ophiactis virens Sars, som jeg har havt Lej- 



