122 



turlig eller for saa vidt kunstig, som den muligvis fremkaldes 

 ved ydre Vold af en eller anden Art, skal jeg ikke kunne af- 

 gjøre. Dette ejendommelige Fænomen er ogsaa kortelig omtalt 

 af Steenstrup (1. c. S. 232), og senere have Håckel (i. c. S. 349) 

 og v. Martens (1. c. S. 68) gjort Rede for sine Iagttagelser 

 derover hos Linchia multifora. Hos denne Art har jeg dog kun 

 truffet faa Exempler derpaa, uagtet jeg har kunnet undersøge el 

 stort Antal Exemplarer; derimod har jeg fundet det forholdsvis 

 hyppigt hos Linchia ornitliopus (Vidensk. Meddel, fra den na- 

 turhist. Forening f. 1859 S. 8}og Ophidiaster cribrarius(\h\å.^ 1871, 

 S. 277). Disse Arter have det tilfælles med hinanden og med de 

 ovenfor omtalte formentlig fissipare Asterias- Arier, at de — i det 

 mindste som Regel — have to Madreporplader og mere eller mindre 

 hyppigt træde op med flere end 5 Arme. Har man nu Lejlighed 

 til at undersøge et større Antal af en af disse Arter, vil man 

 (som jeg ved en anden Lejlighed har udviklet det for en af de 

 ovennævnte Arters Vedkommende) støde paa meget forskjellige 

 Armtal (4, 6, 6, 7) og meget forskjellige Forhold mellem disse 

 Arme, f. Ex. 3 lange, skiftende med 3 korte, 4 lange og 2 korte 

 eller omvendt 2 lange og 4 korte osv. ; men mere eller mindre 

 hyppigt møder i denne Formrigdom den saakaldte «Kometform»: 

 d. v. s. en lang og tyk Arm og 3, 4, 5 eller 6 forholdsvis smaa, 

 men lige store, f. Ex. kun halv saa lange som Hovedarmen. 

 Den Formodning, at denne Form kan være opstaaet ved at de 

 smaa Arme ere skudt senere ud end den store, styrkes ved at 

 finde andre Exemplarer, hvor disse smaa Arme ere forholdsvis 

 endnu mindre, i forskjellig Grad af Udvikhng; man finder endelig 

 Exemplarer, hvor de endnu kun ere tilstede som Armknop- 

 per i allerførste Frembrud; og til allersidst vil man finde 

 Exemplarer, kun bestaaende af en eneste Arm, der i sin 

 indre (adorale) Ende enten har lukket sig eller endnu viser 

 Spor af den Aabning, hvormed den i sin Tid stod i For- 

 bindelse med den fuldstændige Søstjernes Skive. Det synes 

 heraf at være aldeles klart, at Regenerationsevnen hos disse Dyr 



