14: 



Kolonier ere dannede ved Knopskydning fra Todskivens Iland. 

 — 1). har fremdeles lagt Mærke til, hvad senere Iagttagere have 

 bekræftet, at naar en enlig « Sø-Nellike« flytter sig, lykkes det 

 den sjelden at faae hele sin med Havbunden særdeles fast for- 

 bundne Fodskive med sig; hist og her blive smaa Stumper og 

 Stykker af denne Iland siddende tilbage paa den Steen eller 

 Skal, hvortil Aktinien var fæstet, eller til Karrets Vægge; og 

 alle disse Smaastykker udvikle sig til smaa Aklinier af samme 

 Art; først runde de sig af og antage en mere og mere regelmæsig 

 Form; efter 2 — 3 Maaneclers Forløb er Munden tydelig, de for 

 Aklinierne ejendommelige Bevægelser indfinde sig. Følsomheden 

 røber sig o. s. v. I Løbet af el Aarstid er den lille Aklinie 

 fuld færdig og let at erkjende som den Art, den ogsaa efter sin 

 Nedstamning tilhører. Undertiden udvikler der sig flere af den 

 samme Stump; i Reglen skille de sig efterhaanden fra hinanden, 

 men undertiden forblive de sammen og danne Tvilling-Aktlnier. 

 Forgjæves søgte D. efter »Kim') i de smaa Stykker Aktiniehud, 

 der udviklede sig selvstændigt, hvad enten de nu havde deres 

 Oprindelse fra den beskrevne frivillige Sønderlemmelse, eller 

 derved at han afskar Stykker af Aktiniens Fodrand; i nogle af 

 D.'s Forsøg udviklede disse sig alle paa samme Maade som de 

 frivilligt afløste. Maaskee flytter Aktinien sig netop for ligesom 

 at kunne skyde disse i dens Fodrand sig udviklende Knopper 

 fra sig? D. lagde saaledes Mærke til, at en Lap, der blev til- 

 bage, da en Sø-Nellike slap sit Stade, og som udviklede sig til 

 en Aktinie, i de nærmest foregaaende Dage var skudt ud fra den 

 gamle paa en ganske egen Maade. Med Rette undrer 1). sig over, 

 hvad der i alle disse Tilfælde kan være det bestemmende, som 

 foranlediger disse yderst smaa fraskilte Dele (c. Vsoo af den 

 hele Aktinie) til at fange selvstændigt Liv. Af større Stykker 

 bliver der forholdsvis store Aktinie-Unger, af smaa mindre; 

 gjør man Stykkerne for store, kommer der slet ingen Ting ud 

 deraf; men ellers anvendes hele det (ved Vold eller ved Na- 

 turens egne blidere Kræfter) fraskilte Stykke til bedste for den 



