151 



Legemer. Fra denne nederste Deel af Kroppen vil man i Reglen 

 traelTe en Unge voksende frem *). «Man bemærker nemlig paa 

 delte Sted en Krands af Tentakler, vel færre i Antal og mindre, 

 men fuldkommen ligedannede og begavede med samme Kon- 

 traktionsevne og Bevægelser. Hos de forskjellige Individer 

 var denue fremvoksende Unge mere eller mindre udviklet, men 

 hos næsten alle var Spor deraf at finde paa den nederste Deel 

 af Kroppen i en Ring af meget smaa Knuder.« Ungens frivillige 

 Løsrivelse fra Moderdyret har Sars dog egenlig ikke iagttaget. 

 Det var kun ved Vold at han paa nogle af de mest udviklede 

 kunde skille dem fra hinanden; men det viste sig da ogsaa, at 

 begge overlevede denne voldelige Adskillelse, hæftede sig fast, 

 udstrakte deres Tentakler o. s. v. 



Foruden dette og det ovenfor anførte Tilfælde hos A. dian- 

 thus er en virkelig Knopskydning kun iagttaget hos Corynaciis, 

 navnlig af Sars-) hos C. mediterranea\ han fandt her 3—10 

 eller flere Individer af forskjellig Udvikling forbundne ved deres 

 Grund ved en fælles hudagtig Udbredning, der fæstede dem til 

 Havbunden; paa Grund heraf vil Sars overføre Slægten C. til 

 de sammensatte Korallers eller Zoanthinernes Gruppe, medens 

 Gosse gjør opmærksom paa deres store Lighed med Stjerne- 

 korallerne: det er en blød Sljernekoral uden fast Skelet. At en 



M .Beskrivelser og Iagttagelser- S. 12. (1835). 



*) . Bidrag til Kundskab oniMiddelhavetsLittoral-Fauna»S.22ogflgd.,Tab.lfig.l. 

 Verrill beskriver en vestamerikansk Art, Epiactis prolijera (fra Puuet- 

 Sound), hos hvilken der finder en egen Opfostring Sted. »Near the base it 

 is surrounded by a circular wrinkle or depression upon which there are 

 borne a variable number of young, of various sizes, appearing as if ori- 

 ginatiug from surface buds, but possibly produced from ova attached in 

 this place lo the skin.« Deres Antal var fra meget faa til 30 — 40; naar 

 de ere saa talrige, sidde de meget tæt, nogenlunde i to Bækker; de 

 mindste have 6, de større 12, de største c. 24 Tentakler. Man kan løsne 

 dem uden at sønderrive noget; de efterlade et Indtryk, men ingen Aab- 

 ring ind i Aktinien. Exeniplarer af under 'U" i Tvermaal bare ikke Unger. — 

 Sandsynligvis er her virkelig kun Tale om et Opfostrings-, ikke om et 

 Knopskydningsforhold. (»Notes on Badiata» Nr. 6, p. 492). 



