■^ 38 ^ 



Værk, saa at delte i sproglig Henseende vel ofte yder mere, 

 men stundom ogsaa mindre end INIolbechs Arbejde, stundom 

 lige det selvsamme, synes os ganske forkastelig, saa meget 

 mere, som Forfatteren ofte laaner dels hele Artikler, dels en- 

 kelte Skriftsteder fra IMolbechs Arbejde (og betegner dem som 

 saadanne Laan), uden at have søgt eller fundet selve de anførte 

 Kildesteder; et Forhold, som Forfatteren aabent vedkjender sig 

 i sin medfølgende Skrivelse, men som vi aldeles ikke kunne 

 godkjende. Paa denne INlaade bliver det nye Værk, der tilmed 

 er udsat for at gjentage en Række Fejl fra det ældre, ufyldest- 

 gjørende for den, der ikke har Molbechs Arbejde ved Siden, 

 medens for den, som har ogsaa dette, alle Gjentagelser efter 

 Molbech ere overflødige. Vi tro, at den første af de to nævnte 

 Maader, hvorpaa det nye Værk kunde stille sig overfor det 

 ældre, vilde vise sig ganske utilfredsstillende og i høj Grad 

 besværliggjøre Brugen , da vel enhver af Molbechs Artikler 

 maatte modtage Rettelser og Tillæg; og vi skjønne derfor ikke 

 rettere, end at den anden Vej maa vælges. I saa Fald behøves 

 da ingen særlig Betegnelse af de Ord eller de Skriftsteder, som 

 ogsaa findes hos Molbech, undtagen for saa vidt som de sidste 

 maatte være hentede fra utrykte og Forfatteren utilgængelige 

 Kilder, da det i alle andre Tilfælde maa paaligge Forfatteren 

 overalt at gaa tilbage til Kilderne og henvise til dem efter egen 

 Iagttagelse, om han end er sat paa Sporet ved Forgængerens 

 Arbejde. 



Vi skulle nu betragte det foreliggende Værk under de tre 

 forud nævnte Synspunkter: nemhg med .Hensyn til Grundslot, 

 Ordvalg, Gjengivelse og Afhj'emling. 



Først angaaende Grundstoffet: det Udvalg af den paa- 

 gjældende Litteratur, som Forfatteren har lagt lil Grund for sin 

 Ordsamling, og over hvilket han har medgivet en Fortegnelse, 

 saa savne vi i dette ikke faa Hovedforfattere og Hovedværker, 

 hvilke vel til Dels kunne findes sporadisk benyttede (oftest vel 

 paa anden Haand: efter Molbech eller N. M. Petersen), men 



