-K- 55 ,V- 



mære, epikolyie Axc eller dennes Forgreninger aldrig komme lil 

 Blomstring. 



6. Det er dog ikke, som Irmisch antager, alene den hjpoko- 

 tyle Axes Birodder, der ere istand til at bære Adventivknopper, men 

 i enkelte Tilfælde kan ogsaa den epikotylc Axe udsende knopbærendc 

 Birødder. 



7. Ikke alene den primære Stængel, men ogsaa endel af de 

 Stængler, der udvikles af Adventivknoppcrnc, forgrene sig aldeles ikke, 

 komme altsaa heller ikke til Blomstring. 



8. Der finder en stor Regelmæssighed Sted i Rodens Form og 

 Forgrening , samt i de Steder , fra hvilke Adventivknopperne bryde 

 frem. 



9. De enkelte Roddeles (saavelsom Rodstokkes) Varighed er højst 

 toaarig, idel de Rodgrene, som dannes det ene Aar, tjene lil i næste 

 Aar at skyde Stængelskud og nye Rodgrene, for derefter at borl- 

 raadne. 



10. Smaa Brudstykker ikke alene af Roden, men ogsaa af Rod- 

 stokken, ja selv af den overjordiske Stængel, ere under gunstige Om- 

 stændigheder istand til al tjene lil Marktidslens Formering. 



11. Selv de dybest liggende og fineste Rodtrevler kunne skyde 

 Adventivknopper, naar de udsættes for Luftens og Fugtighedens Paa- 

 virkning, enten ved Bortgravning af Jord, eller ved at afskære de 

 nævnte Rodtrevler og bringe dem under gunstige Betingelser. 



12. Den Dybde hvori den vandrette Rod, (iFodenw, er beliggende, 

 retter sig efter Jordbundens Porøsitet, saa al den i Agerjord i Regelen 

 ligger lidt dybere end Ploven naar, del vil sige i syv til ni Tommers, 

 i porøs Kalk- eller Tørvjord ofte i to Fods Dybde. 



13. Naar man ser bort fra de fine, korte og kortvarige Rod- 

 grene, som efterhaanden dannes ved den nedre Ende af « Rodsænkerne », 

 saa finder den egentlige Rodforgrening og Dannelsen af Adventiv- 

 knopper kun Sled i en ringe Dybde, svarende til den, hvori « Foden » 

 findes. 



14. Hos kraftige Exemplarer udvikles ikke alene knopbærende 

 Rodgrene, men ogsaa fra den i Jorden nedsænkede Del af Stænglen 

 udsendes regelmæssigt Birødder, som i sit vandrette Parti bære Knopper, 

 der ofte allerede samme Aar udvikles til overjordiske Skud. 



15. De vertikale «Rodsænkere» naa, overalt hvor der er Mergel- 

 underlag, el Stykke ned i dette, og i Almindelighed træffes de yderste 

 endnu med Rodhaar forsynede fine Grene i en Dybde af 7 til 9 Fod. 



