29 



(lilcii lorblt'v i flere Da;,'e hos dem og benyUede Tiden til at 

 indhente Oplysninger om deres Forhold. Del er Enhver tilladt 

 at gravi' mod at betale en aarhg Afgift af Guldet, veiende en 

 «Saishti», eller to Femtedele af en Uiice Guld, men Myndig- 

 hederne i Lhassa holde dog et vaagcnt Øie med Guldleicrne, 

 og en Guldkommissar, eller den saakaldte »Sarpon«, har Over- 

 opsyn over hele Gulddislriklet eller, som det nævnes, «Sarlhol'>, 

 medens hvert Guldleie tillige har sin egen Forstander*). Ud- 

 gravningen udføres med lange Jernspader, og Panditen fandt, 

 at den Deel af Guldleiet ved Thok-Jalung , der var Gjen- 

 stand for Arbeidot, var en stor Udhuling med en Hrede fra 

 10 til 200 Skridt og en Længde af en engelsk Miil eller en 

 Fjcrdingvei; den havde en Dybde af 25 Fod, saa at man havde 

 gjort Trin til at stige ned i den. Udbyttet af Guldet synes at 

 være betydeligt og Fundene ere stundom meget vægtige; Pan- 

 diten saae en Guldklump, der veiede lo Pund. Med Hensyn til 

 Guldprisen i Thok-Jalung forvissede han sig om, at denne ikke 

 var synderlig høi, ikkun 30 Rupier (25 Rigsdaler) for Uncen. 

 Der fandtes ogsaa to T^lte, som tilhørte Leirens Guldsmede; 

 disse vare, ligesom overhovedet de fleste Guldgravere, fra en 

 fjernere Egn af Øst-Tibet, fra Provindsen Chung eller Omegnen 

 af Shigatze. Saaledes som de her ere blevne skildrede, gjen- 

 fandtes Forholdene i Thok-Jalung atter i alt Væsenligt i Aaret 

 1868, da ogsaa den tredie Pandit paa sin Tilbagevenden fra 

 Rudok besøgte de her leirede Guldgravere, efter at Tilbagevan- 

 dringen allerede i Forveien havde ført ham først forbi et andel 

 Guldleie ved Thok-Nianmo, og derpaa ogsaa givet ham Ledighed 

 til at see Guldleiet ved ThoJc-Sarhmg, der i sin Tid havde været 

 Lloved- Guldleiet i Egnen, men som nu for en stor Deel var 

 blevet forladt eder Opdagelsen af Guldleiet ved Thok-Jalung^). 



') Sar er det tibetanske Navn for Guld, deraf Sar-chu eller Guldstrommen, 



Sar-lhol, Sar-pon. 

 *) The next pKicc of importance seen was Tholc-Sarlimg , whicli at one 



time liad beeii tlie chief goid-fieid of tlie dislrict. Montgomeric, Trans- 



