35 



og del gjælder om alle Tibetanere, fra de lioiesle til de laveste, 

 at de, naar de skulle sove, drage Knæerne tæt op til Hovedet 

 og hvile paa dem og Albuerne. De Tibetanere, som i Ladak 

 eller Mellem-Tibet bleve brugte ved den engelske Opmaaling, 

 havde man givet Telte, men de sov dog uforanderligen paa den 

 omtalte Maade , l'ordelende sig i en Rundkreds i Teltet '). 

 Man tænke sig kun nogle hundrede Guldgravere, dækkede med 

 Peltse, sovende i denne Stilling! 



Men hvorfor er man kommen til at omtale disse dyrlignende 

 Mennesker som Myrer? Panditen , hvem vi skylde vor Kund- 

 skab om Forholdene ved Thok-Jalung , bemærkede allerede paa 

 sin første Reise i Øst-Tibet, at Vinden overalt er meget stærk 

 paa de tibetanske Høisletter-), og om den bidende Kulde under 

 Sommerdagene ved Thok-Jalung bemærker han, at denne vist- 

 nok mere hidrørte fra den kolde Vind, som bestandig blæste 

 her, end fra Stedets høie Beliggenhed. Guldgraverne ere derfor 



tions se font en méme temps.« — »Les Thibetains nous tiraient la langue, 

 en se grattant roreille«. — «li nous tira brusquement sa langue, et 

 s'en alla.« — «ll posa un genou en terre devant le Grand-Chef, et lui 

 tira respectueusement la langue«. (Hue, Souvenirs d'un Vojage dans la 

 Tartarie, le Thibet et la Chine. II, 2G6, 316, 465, 470.). 



') The position, in which Tibetans sleep , is a most extraordinary one; 

 they invariably draw their knees close up to their heads , and rest on 

 their knees and albows , huddling every scrap of clothing they can 

 muster on to their backs. Those, who are better off, rest. in this manner 

 on a sort of mattrass that rises towards Ihe head; and the poorer people 

 in standing camps generally nianage to get a suitable slope on the moun- 

 tain side , or to arrange stones and earth so as to rise in the same 

 way; but rich and poor adopt the same position for sleeping. The Ti- 

 betans employed in Ladak by the Survey, though provided with tents 

 (shouldaries), universally slept in the way described abowe, arranging 

 themselves in a circle round the tent. This posiUon is most probably 

 adopted in order to secure as much warmth as possible for the sto- 

 mach, the thighs pressing against it and thoroughly cxcluding the external 

 air. Montgomerie, Trans-Himalayan Explorations during 1867, i Journal of 

 the Royal Geographical Society. XXXIX, p. 155. 



'} The Avind throughout Tibet is generally very strong in the table-lands. 

 Montgomerie, Report of a Route-Survey from Nepal to Lhasa, i Journal 

 of the Royal Geographical Society. XXXVIll, 152. 



3* 



