38 



Skjøndt de tibetanske Guldgravere ikke ere uden Vaaben, 

 — thi ligesom Megasthenes havde hørt om de guldgravende 

 Myrer, at de ^levede af Jagt*)«, høre vi om dem, at de til deres 

 Føde skyde den vilde Yak og andre vilde Dyr-) — , ere de dog 

 ikke sikkre for røverske Overfald paa den øde Høislette. Den 

 tredie Pandit, der i Aaret 1868 blev sendt til Øst-Tibet, oplevede 

 selv et saadant Overfald , da han paa sin Tilbagevenden fra 

 Rudok var kommen til en tibetansk Leir i Nærheden af Guld- 

 leiet ved Thok-Nianmo , hvor der dengang holdtes et aarligt 

 IMarked, og hvor den saakaldte Sarpon eller Overopsynsmanden 

 over hele Gulddistriktet netop ogsaa havde indfundet sig. Over- 

 faldet af den beredne Røverflok, der sagdes at 'komme fra den 

 store Tengri-nor, eller Søen Nam-tso-Chimbo, endte i det Til- 

 fælde med, at Røverne ved en Overeenskomst bleve kjøbte til 

 at drage bort-"'), men det viser sig saaledcs ikke at være nogen 

 overflødig Forsigtighed, at de guldgravende Tibetanere ogsaa med- 

 tage Uunde, som Vegetius allerede i sit Skrift om det romerske 

 Krigsvæsen anbefalede som et godt Værn mod Overrum- 

 plinger^), og der af saa mange Folk i Oldtiden ;ere blevne brugte 

 som gode Slridsfæller. I det trettende Aarhundrede priser 

 Marco Polo Tibetanernes Hunde, som han kalder «store som 

 Æsler« , for deres Dygtighed til at gribe fat paa de vilde 

 Dyr ^) , og i vort Aarhundrede har Mir Izzet Ullah , hvis 



600 in tointer. They prefer the ivinter, as the frozen soil then stands 

 well and is not likely to trouble them much by falling in. Montgomerie, 

 Trans-Himalayan Explorations during 1867, i Journal of the Royal Geo- 

 graphical Society. XXXIX, 154. 



M ZcjfTf? (Ino ^iJQag. Megastiiencs hos Strabo. XV, I. 



*) Montgomerie, Trans-Himalayan Explorations during 1SG7, i Journal of 

 the Royal Gcographical Society. XXXIX, 155. 



^) Montgomerie, Trans-Himalayan Explorations during 1868, i Proceedings 

 of the Royal Geographical Society. XIV, 209. Steppesøen Tengri-Nor 

 (d. e. Himmel-Søen), ni Dagsreiser Nord for Lhassa, omtales nærmere 

 hos Ritter, Erdkunde. IV, 228. 



^) Vegetius. IV, 26. 



■^) 11 ont chiens niastins grans comme asnes, qui sont moult bons å pren- 

 dre hestes sauvages. Le Livre de Marco Polo. H, 380. 



