63 



det sidste Ord niaa lade formode, al det var Gjælle-Udstyret 

 der havde givet Fisken delte Navn, hvilket allsaa udlagdes: 

 • Barde hai»*). Fyrretyve Aar senere, 1852, har ogsaa en 

 anden Amerikaner, R. Foulis, der af en i Fundybiigten ved 

 Ny-Fouudland langen Brugde havde erhvervet sig nogle «Tro- 

 phæer«, som vi med ham nu have al Grund til at kalde dem, 

 Hovedet og Ualefinnen, givet følgende Skildring af Gjælle-Appa- 

 ralel: «Each gill-opening is provided wilh a cullender**) or 

 comb-like apparatus, apparently for retaining or prevenling 

 Ihe smaller portions of food from passing through the gill- 

 openings with the water, received by the moulh»***). 1 denne 

 seneste Angivelse gjenfmde vi netop det Udtryk, hvormed vi 

 begyndte hos Gunnerus, nemlig oDørslaget« (cullender)^ 

 der spærrer for Gjællespalterne, og hele Indretningen af Dør- 

 slaget gjenkjende vi ganske lydelig ved et eneste Ord, da 

 den betegnes at være som en Kam, Hcomblike« apparatus. 



Men staaer det altsaa ganske fast, at de hidtil gaadefulde 

 Apparater ere Bru^^dens Gjællegittere, saa maa vi dog til 

 Slutning fremhæve den store Særegenhed ved delte Gjællegilter 

 fremfor andre Fiskes, at dets enkelte Elementer ere, som jeg 

 ovenfor ytlrede, dannede som enkelte Tænder. Hver Stav 

 er selv en eneste 5" — 6" lang Dentine-Tand, medens hos 

 de øvrige Fisk, hvis Gittre jeg kjender, Gitterstaven kun bærer 

 Tænder paa Randene eller i Spidsen; og i alle Fald kunde af 

 de bekjendte Slægter vistnok kun een Slægt til formodes at be- 

 sidde noget lignende, nemlig Rhinodon Andr. smuu. Smiths Be- 

 skrivelse antyder dog saadanne Forskjelligheder, at det ikke synes 



*) Af Islænderne har Brugden faaet et lignende Navn, nemlig Beinhdkall, 

 Beenhavkal, men her opfattes dog Navnet nu som hidrørende fra dens 

 mere benede Rygrad, medens den almindelige Havkai [Scymnus glacialis) 

 har en aldeles brusket Rygrad. 



") Ordet er ogsaa fremhævet i Originalen. 



•") Proceedings of the Boston Society of Natural History, 1851 — 1854, vol. IV, 

 pag. 203; cfr. pag. 204. 



