-SS 



kort Afhandling') bebudede udførligere Redegjørelse for mine 

 Iagttagelser om disse Arters Blistorie samt en Undersøgelse 

 af hvad der for eller imod deres Adskillelse kan udledes saa 

 V el af deres geografiske Fordeling som af det i den tidligere 

 botaniske Literatur indeholdte Materiale til deres Historie og 

 Nomenclatiir. 



Skjønt de Karakterer, hvorpaa Adskillelsen mellem de 2 

 Arter er begrundet, tør antages at være de fleste af Læserne 

 bekjendte eller i hvert Fald med Lethed at kunne opsøges i 

 den alt tilstedeværende Literatur, maa jeg dog ansee det for 

 hensigtsmæssigt, at forudskikke en Oversigt over de vigtigste 

 Skjelnemærker. 



1. Schedonorus serotinus Eostr.-) (Bromus serotinus Benek.J 

 Vaginæ omnes longe denseque slrigoso-hispidæ; pauicula 

 valde nutans, ramis inferioribus longis, divaricatis, geminis (sa^jpe 

 1, raro 3), basi squamå carlilagineå semilunari, longe cilialå, 

 utrinque longe decurrente fultis-''); spiculæ nilidæ, violaceo-tinctæ, 

 5 — 9-floræ ; gluma superior glabra, palea inferiør basin versus ad 

 nervos pilosa, apicem versus glabra; antheræ violaceæ. — Floret 



regnes til den ene, andre til den anden Art. Denne sidste Iagttagelses 

 Nojaglighcd turde trænge til nojere at constateies. Her i Landet mindes 

 jeg ikke at have iagttaget samtidig Blomstring af begge Arter, hvor disse 

 voxede under aldeles lige Betingelser, tvertimod har jeg i Regelen 

 allerede ved flygtig Betragtning kunnet adskille Arterne ved deres for- 

 skjellige Udviklingsgrad, hvor de, som ofte er Tilfældet, voxede blandede. 

 At undtagelsesvis enkelte sent udviklede Straa af den tidligt blomstrende 

 Art kunne blomstre samtidig-t med de feist udviklede af S. serotinus, 

 tør jeg ikke benægte Muligheden af, og at Mellemformer kunne findes, 

 er bekræftet af Dr. Asclierson (s. ov.) som dog tilfnjer, at de ere meget 

 sjeldne, hvilket jeg, efter Iagttagelse af mange Hundreder af Exemplarer, 

 aldeles kan underskrive, og dette modbeviser heller ikke to forovrigt vel 

 adskilte Arters Berettigelse. 



') Bemærkninger ved dtt 4Sde Hæfte af Flora danlca (Vid. Selsk. Overs. 

 1871 p. 40). 



") Slægtsnavnet Schedonorus foretrækker jeg med Fries o. fl. at anvende paa 

 denne fra Bromus L. nu almindeligt som egen Slægt adskilte Afdeling, 

 saaledes at Navnet Bromus i indskrænket Betydning forbeholdes B. seca- 

 linus og de med den beslægtede Arter (i Stedet for det lidet heldige 

 Navn Serrafalcus). 



') S. Bemærkn. ved 4Sde Hæfte af Flora danira S. 12 lig. b. 



