93 



til Trods for at hverken Beskrivelsen (»Similis B. secalino ; pani- 

 cula magis qiiam in lioc erigilnr, rami O — 7 e scapo egredi- 

 unlur, spiciilæ glabræ, vaginæ molles » etc.) eller Voxestedet (in 

 dumetis, agris et versuris), lade sig anvende paa denne, men 

 snarere sigte til en Art af Gruppen Serrafalcus, sandsynligst til 

 en stor Form af W. arvensis '). 



Den anden Pollichske Art, B. montanus Poll. (I. c. p. 116)^), 

 hvortil citeres Hallers No. 150(5 (B. glaber etc.) synes efter den 

 tilfojede Beskrivelse («folia utrinque molliter villosa, deorsum 

 scabriuscula; vaginæ, præprimis inferiores, villosæ ae scabræ ; 

 panicula antrorsum nutaiis, rami 2 — 4 e scapo egrediuntur, spi- 

 cuiæ 6 — 7 floræ, villosæ ae scabræ«) at stemme vel overens 

 med B. asper (Hall., Murr.) og fortrinsvis med den Form af 

 samme, som vi ere vante til med Beneken at kalde B. asper 

 (Sched. Benekeni mli.). Pollich har saaledes formentlig anbragt 

 begge de Hallerske Citater paa urette Sted, idet han nemlig 

 har anvendt No. 1503 (B. asper) paa B. arvensis L. (v. sp. aff.) 

 og No. 1506 (B. gigantens) paa B. asper, og derved bidraget 

 ikke lidet til at forvikle disse Arters Synonymik og lede senere 

 Fortolkere paa Vildspor. 



Men denne Pollichske Sondring mellem to Arter, skjønt 

 ukritisk og væsenlig vildledende, faar en indirecte Betydning for 

 vort Sporgsmaal derved, at en senere Forfatter af Floraen for 

 et nærliggende Omraade, nemlig G mel in (Flora Badensis I, 

 p. 242 (1805) bona fide citerer Pollichs tvende Navne som Sy- 

 nonymer for 2 Arter, der, (bortset fra, at for den enes Ved- 

 kommende Pollichs Navn og Voxested, for den anden Art Hallers 

 Citat er uberettiget) ere saa tydeligt beskrevne, at de med den 

 størst mulige Sandsynlighed kunne henføres til de 2 senere af 

 Beneken adskilte Arter. B. versicolor Poll. er nemlig af Gmelin 



') Koch (Syn. p. 947) citerer ogsaa B. versicolor Poll. som Synonym til 



Bromus arvensis L. 

 *) Navnet B. montanus findes allerede hos Scopoli (fl. Carn. ed. 2, 1772). 



