100 



mindes Benekens Fortjenester af disse Ariers Belysning i den 

 nyere Tid. 



For den anden Arts Vedkommende er der derimod, selv 

 om man ikke drister sig til, paa Gmelins Autoritet at tillægge 

 denne særlig Navnet B. asper, en hél Række Synonymer at 

 vælge imellem. Vi møde nemlig først Navnene B.hirsutus Curt.*) 

 (1777) og B. nemoralin Huds. (»778)^); at begge disse næsten 

 samtidigt givne Navne særligt belegne denne Art, synes utvivl- 

 somt, da den saa vidt bekjendt er den eneste af Arterne, der 

 er funden vildvoxende i England. Jeg er imidlertid tilbøjelig 

 til at forelrække Navnet B. serotinus , dels fordi det er saa be- 

 tegnende for en af Ariens vigtigste Ejendommeligheder, dels 

 fordi det siden Benekens Afhandling er det almindeligst bekjendte 

 og antagne Navn, og endelig fordi det endog har en Slags 

 Prioritet fremfor hine ovenfor nævnte Navne. Det er nemlig, 

 efter hvad Trimen (anf, St.) oplyser, allerede givet 1773 af 

 So lander (mscr. i Banks's Herb.) netop til den samme Art, 

 for hvilken Beneken langt senere, sandsynligvis uden at kjende 

 Solanders ikke publicerede Navn^), bragte det i Forslag. — 

 Navnene B. nemoralis Vill. og B. dumetorum Lam. kunne der- 

 imod, som yngre, ikke komme i Betragtning. 



Der slaar endnu tilbage her al meddele en Oversigt over 

 de vigtigste Synonymer for disse 2 Arter og over deres geo- 

 grafiske Udbredelse, for saa vidt den er disse Liniers Forfatter 

 bekjendt: 



1. Schedonorus »erotinus Rostr. in Lge, D. Fl. ed. 

 3, p. 103; Nalurb. Foren. vid. Medd. 1864, p. 481; A. Falck 

 in Bol. not. 1866, p. 48! 



Bromus serotinus Soland. sched. mscr. in herb. Banks 

 (1773), Dryander in herb. Re tz. (teste Relz. Obs. 11); Beneken 



») Fl. Lond. II, p. 8. 

 ») Fl. Angl. ed. II, p. 51. 



') Navnet B. serotinus findes dog publiceret af Retz (Prodr. H, 1781) efter 

 Mscr. af Dryander, som Synonym til B. montanus (asper). 



