115 



Sidegrenenes Blade meget stærkt fremtrædende og anser endog 

 delte som et Kjendetegn, der bør lægges Vægt paa. Dernæst 

 angiver Dill. at Planten er mindre stinkende end O. procurrens, 

 hvilket jeg ikke ser mig i Stand lil at bekræfte, da jeg ikke 

 har optegnet noget derom i Plantens levende Tilstand. Et 

 Kjendetegn, som jeg fremdeles anser for vigtigt, nemlig de 

 skjøre Stængler, hvorved den i høj Grad synes at adskille sig 

 fra O. procurrens , hvis Stængler netop ere meget seige, 

 Onder jeg ikke omtalt hverken af Dill. eller nogen anden For- 

 fatter. Linnés Beskrivelse af Planten er saa kortfattet, at den 

 ikke yder noget væsenligt Bidrag til Kundskab om den ud over 

 hvad der er givet hos Dillen. Den lyder saaledes: «0. stipulis 

 ovatis, caulibus diffusis, ramis erectis, foliis caulinis ternatis, 

 superioribus solitariis. — Affinis admodum præcedenti (o: O. 

 spinosa), differt caulibus profcumbenlibus, undique dififusis et quod 

 minor». Den senere tilføjede Bemærkning «flores ex alis soli- 

 tarii, quorum non memini, speciem determinabunt» , synes at 

 antyde, at Linné ikke var aldeles enig med sig selv om han 

 skulde anse den for en selvstændig Art eller kun for en ejen- 

 dommelig Form af den nær beslægtede O. spinosa (procurrens). 

 De tilføjede Citater af Pluk. og Dill. samt Voxestedet ere imid- 

 lertid tilstrækkelige lil at bevidne, at Linné har havt den her om- 

 handlede Plante for Øje, og vi kunne allsaa holde os til det af 

 ham givne Artsnavn, men det vilde unægtelig været ønskeligt, 

 om han istedetfor dette havde valgt et af de fra Plukenet og 

 efter ham fra Dillen overleverede Navne «maritima» eller wpro- 

 cumbensx. Stængelen er nemlig aldeles ikke eller kun ganske 

 undtagelsesvis «repens» i den linnéiske Betydning af dette Ord*), 

 i hvert Fald ikke mere rodslaaende end det tilfældigvis kan være 

 Tilfældet med Former af O. procurrens, men hvad der fortrins- 

 vis udmærker Slænglerne er, foruden den omtalte Skjørhed, 

 tillige deres Svaghed, hvorved de blive aldeles nedliggende og 

 udstrakte over Sandfladen. 



') "Caulis radiculas hine inde exserens procumbendo«, Linn. Phil. bot. 



