133 



nemlig som Modsætning lierlil A. arenarius betegnet som «fculj- 

 caulescens«, og da der desuden til yderligere Oplysning om 

 Slængelens Længde hos A. liypoglotlis tilt'njes: uma^^is caule- 

 scens quam A. pentagloltis«, ere vi ved Ujælp af denne Sammen- 

 ligning med 2 langstænglede Arter i Sland til al slulle, al der 

 maa være Tale om en Art med Slængler af ret anselig Længde. 

 IVlen A. danicus hører netop til de mere lavslænglede Arter af 

 denne Slægt, den har i hvert Fald meget kortere Slængler end 

 baade A. arenarius og A. pentagloltis L.; selv om man allsaa 

 ikke lægger megen Vægt paa denne Del af Beskrivelsen, synes 

 det dog paafaldende, al en Art, hvis Stængler have forholdsvis 

 ringe Længde, skulde være tydelig nok udpeget som lang- 

 stænglet. 



Blomsternes Beskrivelse hos Linné er kun lidet oplysende. 

 Del hedder herom kun »flores 8 v. 10 in capitulo rolundalo 

 more Trifolii, coerulei v. purpurascentes«. Denne korte An- 

 givelse passer paa mange forskjeUige Astragalus-Arter, navnlig 

 ogsaa, for Farvens Vedkommende, ret vel paa A. danicus, men 

 Blomslerhovedels Form er hos denne Art under Blomstringen 

 langagtig, del er snarere aflang-ovall end rundagligt og inde- 

 holder i Begelen et slørre Antal Blomster end her er angivet, 

 thi om end magre Exemplarer kunne have 8 — 10 blomstrede 

 Hoveder, er Begelen dog 10—12 eller flere (Betz. angiver 7—12, 

 Gren. et Godr. 12—20) Blomster i Hovedet. 



Af slørre Vigtighed er dog Linnés Beskrivelse af Bæl- 

 ler ne hos A. hypoglollis. Det hedder herom: «leguminibus 

 capitatis, ovatis, replicatis, compressis, acumine rejlexon, hvortil 

 der føjes (i !Manl. li) ulegumioa ovala (non subulala), acumine 

 duplici (in maturis), subulato, recurvo ^ tecla piUs (non squamis 

 fur • "iceis), longis, albis, moliibus, minime aulem in orbem ex- 

 pansa ut ii' A. Stella, nec subulala ut in A. sesameo«. Den 

 1" rni af Uælie, "om her lydeligt nok er betegnet, er øjen- 

 synligi nest i.p- liallen hos A. pentagloltis, sesameus og 



Stella, hvilke* Linné ogsaa sviics al have antydet ved udtrykkelig 



Overs, over d. K, D. VIdeuik. 8eUk. F«rb. 9 



