3 50 



Kullaget ved Olafs Ende , Nord for Famien , hvor der eflerhaanden 

 anlagdes 8 «Drlfter»'*), 6 — 9 Fod vide, og efter Omstændighederne 

 6 — 8 Fod hoie. Ogsaa paa Nordvestsiden af Ørnefjeldet paabegyndtes 

 en Drift saavelsom nogle Forsøgsarbeidcr ved en Elv paa Nordsiden 

 af Trangisvaag-Dalen. Hans Bestræbelser for at finde Kul paa flere 

 andre Steder paa Syderø, saavelsom paa Vaagø og Øslerø , førte der- 

 imod ikke til noget heldigt Resultal. 



1780 — 1797. rienchel efterlod ved Bortreisen i Slutningen af 

 1779 do to kongsbergske Arbeidere, der i det følgende Aar fortsatte 

 Brydningen ved Ørnefjeld og anlagde en Drift paa et Kullag mellem Ørde- 

 vig og Hove i Kulhoien. Efter deres Mening vare Kullagene i hele 

 Partiet baade paa Nord- og Sydsiden af Trangisvaag-Dalen « meget 

 uordentlige samt vanskelige at komme lil», hvorfor de aldeles forlode 

 delte Parti og begyndte en Kulbrydning i Præslefjeldet i Kvalbø-Dalen. 

 H ene hel var ikke tilbøielig til at støtte den af de lo Bjergmænd 

 efter hans Bortreise foretagne Forandring i den tidligere udkastede 

 Driftsplan, og uagtet de ved Drifterne i Partiet Syd for Trangisvaag- 

 Dalen indtraadle Vanskeligheder, lilraadede han dog, al man burde 

 gjenoptage Forsøgene i Ørnefjeldel paa Grund af, al man langt lettere 

 kunde udskibe Kullene i den sikkre Havn i Trangisvaag-Fjord fremfor 

 i den aabne Kvalbo-Fjord. Bjcrgværksdirektoren besluttede alligevel, 

 al man skulde fortsætte Forsøget i Præstefjeldet, der lovede el langt 

 rigere Udbytte, og i Aaret 1783") havde man der anlagt 12 Drifter 



') Saaledes kaldes paa Færoerne de vandrette Gange (Stoller), der anlægges 

 fra Djergets Yderside, for at kunne forfDige Kullaget Ind 1 Fjeldet. 



^) Hos Svabo (Anf. St. S. 860) findes nogle Optegnelser, der deis be- 

 kræfte, dels fuldstændiggjore, hvad der er kjendl fra Henchels Indberet- 

 ninger, idet han nemlig angiver, hvilke Brud han saae paa sin Heise i 

 1781 og 1782. Det hedder nemlig deri, 



«at de Steder, hvor man havde gravet Kul ere: 



a) Kulhøien mellem Hove og Øravig, hvor Kullaget er tyndt. Her 

 ere to Indfaringer. — Denne Høis Navn giver Anledning til at for- 

 mode, at Kundskaben om Steenkul i Færøe er ældre, end de an- 

 førte Data; 



b) Under Ørncfjeld saae jeg, foruden ommeldte, (her sigtes lil den 

 tidligere nævnte, i 1733 anlagte Scharht), 8 Kul-Huller; 



