160 



Ira Kullorvrand 7,2 p. C. 



Stenkulsrand 6,0 — 



Søndre Tykkerand ... 8,8 — 



Smederaad 8,2 — 



Hasle Kulværk. 



og disse Prøver havde dog henligget omtrent en li L)age, inden 

 Undersøgelsen foreloges med dem. 



Kullagenes l'dbrpileise. Forchhammer har i sil foran be- 

 rørte Arbeide over Færøernes geognosliske BeskafTenhed efter- 

 vist, at Nordgrændsen for Kullenes Udbredelse paa 

 Syderø kan betegnes ved en Linie fra Nordpynten af Grims- 

 fjeldet over Kjødenæs til den sydlige Del af Frodebønypen. I 

 denne Linie nna Kullagene Havets Overflade, forsaavidt de ikke 

 ere forsvundne ved de dem omgivende Bjergmassers Jevnlægning 

 (Denudation). TSord for denne Linie er der ikke fundet Kul paa 

 Grund af, at de der i det Hele laget hnve et Fald mod IN'NO., 

 saa at, hvis de fortsa.'tte sig udover denne Nordgrændse, hvad 

 der er høist sandsynligt, vilde man der være nødt til at søge 

 dem under Havels Niveau ved at gjennembryde den haarde og 

 seige Basalt, hvilket vilde være forbundet med overordentlig Be- 

 svær og ikke kunne lønne sig. 



-Medens Kullagene næsten i alle Lande maa opsøges ofte 

 i store Dybder under Jordens Overflade, er der det Eiendomme- 

 lige ved de færøiske Kuls Optræden, at de findes oppe i Fjeldene, 

 og med Hensyn til Grubedriften altsaa under særdeles gunstige 

 Forhold. Man behøver ikke her kostbare lodrette Schachter, 

 men kan indskrænke sig til fra Fjeldets Yderside at anlægge 

 horizontale Gange (Stoller), eller som de paa Færøerne kaldes 

 "Drifter". Anlægges saadanne imod Faldets Retning, ville de 

 samtidigt kunne benyt es baade lil Transport af Kul og ubruge- 

 lige Bjergarter, og til Afledningen af det i Gruberne gjennem 

 de overleirede Basaltmasser nedsivende Vand. 



Paa medfølgende Kort er aflagt alle de vigtigste Punkter, 

 hvor man hidtil har truffet Kullag, kun maa jeg herved bemærke, 



