170 



3) i Elven ved Trang is va ag: 



kulholdigl Ler samt svovlkislioldige Kul under Forhold, 

 som ikke kunde tilstede nogen nøiaglig Bestemmelse af 

 Lagenes Mæglighed; 



4) ved el Forsfigsarbeide noget vestligere nærved Manne- 

 gjov: 



ringere Kul . . . 1 2 Tommer 

 kulblandet Ler . 24 — 



5) i Mannegjov: 



el Par Kullag, kun 2— 3 Tommer mægtige, derunder kul- 

 holdigl Ler, men i høi Grad usikkre paa Grund af Skred; 



6) ved et Forsøgsarbeide Syd for Nakin: 



Bedre Kul ... 9 Tommer 



Ler 3 - 



Lerblandede Kul 14 — *). 



Hvad der saaes blottet paa hele denne Linie, der har en 

 Udstrækning af noget over en Mil, indskrænkede sig altsaa i Hoved- 

 sagen til et Kullag paa ikkun 9 Tommer, naar Frodebø undtages, 

 hvor Mægtigheden vel var større, men Kullene indeholde 50,8 p.C. 

 Aske og 8,2 p.C. hygroskopisk Vand, eller er snarest en kulblandet 

 Lerart. At nu de ovennævnte Kullag skulde blive mægtigere, naar 

 man trængte dybere ind i Fjeldet, kan man vel ikke benægte Mulig- 

 heden af, men der foreligger inlet, der kan begrunde Rigtig- 

 heden af denne Formodning, og det Modsatte kan llgesaa godt 



') IHenchels Indberetning nævnes Lagenes Beskaffenlied og Mægtighed 

 paa et ikke nærmere betegnet Sted paa Nordsiden af Trangisvaag-Dalen, 

 nemlig øverst 



Kulstub, Træstumper, Ler ... 12 Tommer 



Sten 3—6 — 



Kulstub, Træ og Ler ... . 12—20 — 



Sten 6—12 — 



Kulstub, Træ og Ler 27 — 



i det sidste Lag mere Træ end i de andre, og en stor Del ganske for- 

 vandlet til \iu\. Herefter at dømme, synes det snarere at have været 

 kulholdige Lerlag, man har truffet paa, end egentlige Kullag, især da det 

 slet ikke berøres, at man har foretaget nogen Kulbrjdning her. 



