175 



Træstrukturen, og de ;if liam der fundne Levninger af Blade og 

 Frugter ere senere bestemte af Ueer og henførte til den mio- 

 cene Formation *)• En stor Del af Kullene paa Færøerne ligne 

 nu den islandske Surlurbraud i den Grad, at det er umuligt ;il 

 adskille dem fra hinanden, medens derimod Glandskullene (Nyre- 

 kullene) ere ikke lidt forskjellige derfra, men disse forekomme 

 dog ogsaa paa Island, skjøndt i ringere Mængde. Selve Fudlene 

 ville saaledes aldeles ikke kunne afgive noget Holdepunkt for 

 en Aldersbestemmelse, hvad jeg senere vil faae Leilighed til at 

 komme tilbage til. Naar jeg ikke desto mindre anseer de fær- 

 øiske Kul for ogsaa at være miocene, kan jeg ganske vistikke 

 føre noget Bevis derfor, men støtter mig alene til Analogierne 

 i deres Optræden paa begge disse Lokaliteter. 



Det store mod NO. svagt heldende Skraaplan , h\orpaa den 

 største Del af Kullene paa Syderø ere afleirede, kan, som foran 

 berørt, aldeles ikke betragtes som et mathemulisk Plan, men 

 har snarere en vis bølgeformig Charakter baade betragtet som 

 et Hele, og i de mindre Partier af samme, hvilket navnlig frem- 

 træder tydeligst i de opskydende Banker, der svare til større 

 Ujevnheder i den underliggende pluloniske Bjergart. I de der- 

 ved fremkomne Fordybninger er det, at løsere Tufmasser saa- 

 velsom det ved Bjergmassernes Hensmuldren opstaaede Ler er 

 afsat, og hvori den da existerende Vegetations Levninger ere 

 blevne nedsænkede og tildækkede. Skulde det ikke lykkes at 

 finde noget Spor af Bladaflryk i disse Lerlag, er der Grund til at 

 formode, at Stammerne muligvis ikke have voxet i den umiddel- 

 bare Nærhed, saaledes som paa Island og i Grønland, men hid- 

 førte som Drivtømmer, der da maatte have ophobet sig fortrins- 

 vis i det Parti, hvortil den nordlige Del af Syderø hører. I det 

 modsatte Tilfælde maa hele Kuldannelsen paa Færøerne nærmest 

 sammenlignes med en Tørvedannelse, afsat i flade og vidtstrakte 

 Bassiner, en Anskuelse, som Steenstrup ogsaa fremsatte i 



') Flora fossilis arctica 1868. S. 29. 



