17H 



anbragt chrornsurt Blyilte. De anvendte Kul ere opførte i Ta- 

 bellen som «lufttørrede», da de alle have været udsat for Luftens 

 Indvirkning, inden de bleve analyserede, men da det har megen 

 Betydning ved deres Bedømmelse, hvorlænge de have henligget 

 og under hvilke Forhold de ere blevne opbevarede, er der sær- 

 skilt ved hver Prøve meddelt Oplysning herom. Fugtigheds- 

 mængden er bestemt ved at ophede de fint pulveriserede Kul 

 til en Temperatur af 110° C, indtil de ikke mere tabte i Vægt. 

 Udsættes de derefter i længere Tid for denne Temperatur, tiltage 

 de 1 — 2 p. C. i Vægt paa Grund af, at de absorbere Ilt, et For- 

 hold, som Richter *) har paavist finder Sted i endnu høiere 

 Grad, naar de ophedes til en Temperatur af 180—200°. 



Bestanddelene i Kul fra Danmark og de nordlige Bilande. 



Førend jeg meddeler Resultaterne af disse Undersøgelser, 

 skal jeg forudskikke en almindelig Charakteristik af de anvendte 

 Kul. Der er tillige foretaget to Analyser af Newcastle-Kul nær- 

 mest af den Grund, at de bleve anvendte ved et Par større For- 

 søg til en Sammenligning med Nyttevirkningen af færøiske Kul. 



I. Newcastle-KuI, almindelige Dampskibskul, der gaa i Han- 

 delen under Navn af 



1) Hastings Hartley og 2) Ravens worth. 



II. Bornholmske Jura- (Lias-) Kul -). 



Analyserne ere foretagne med Kul fra alle tre Kulværker, 

 hvoraf det ene, Sort hat, nu er nedlagt. Jeg har derfor maaltet 

 indskrænke mig til de Prøver, som Universitetets mineralogisk- 

 geognostiske Museum for 7 Aar siden fik tilsendt derfra ved' 

 Hr. Adjunkt Jespersens Godhed. 



') Bulletin de la soc. chim. de Paris. 2"e Serie. Tom. XII p. 71. 



^) Af Hebert er den skaanske Kulformation, der maa antages at være 

 samtidig med den bornholmske, betegnet som hørende til de ældste Led 

 af Lias (Avicula contorla-Zoneu, Rhåtisk-Formalion). BuU. de la Société 

 Géologique de France. 2rae Serie. Tom. XXVL p. 366. 



