197 



Om Adskillelsen af lede Syrer fra almindelig Harpix. 



Af 



C. Barfoed. 



JiLedens Adskillelsen af Harpixer fra Fedtstoffer i nogle Til- 

 fælde er let at udføre, selv om der forlanges en qvantitativ Be- 

 stemmelse, saa frembyder den i andre Tilfælde store Vanskelig- 

 heder, ikke blot i qvantitativ, men ogsaa i qvalitativ Henseende. 

 Delte Gnder navnlig Sted, naar Harpixen er opløselig i Viinaand, 

 Æther og Alkalier, og Fedtstoffet bestaaer af fede Syrer med 

 lavt Smeltepunkt, altsaa naar f. Ex. almindelig Harpix (Fyrre- 

 harpix, Colophon) skal skilles fra almindelige fede Syrer med 

 fremherskende Oliesyre. For en fuldstændig Undersøgelse af 

 saadanne Blandinger og, hvad der falder sammen dermed, af 

 blandede Harpix- og Fedtsæber af almindelig Beskaffenhed har 

 man hidtil savnet tilfredsstillende Methoder. 



Blandt de bekjendte Fremgangsmaader for saadanne Sæbers 

 qvalitative Analyse er den, som skyldes Gottlieb, utvivlsomt 

 den bedste. Den støtter sig paa, at «harpixsuur» Magnesia er 

 nogenlunde opløselig i kogende Vand, medens de fede Syrers 

 Magnesiasalte ere uopløselige deri, og bestaaer nærmest i en Bund- 

 fældning af en kogheed Opløsning af Sæben med svovlsuur 

 Magnesia, Kogning i et Par Minuter, Filtration af den hede 

 Blanding og Tilsætning af svag Svovlsyre til Filtratet*). Men der 

 er dog den Mangel ved den, at, selv naar den givne Blanding 

 indeholder en ret betydelig Mængde Harpixsæbe, kan den 



•) D J. Gottlieb: Polizeilich-chemische Skizzen, Leipzig 1853, S. 139. 



0?ers. over d. K. D. Vidensk. Selsk Forh. 1873. 13 



