2. Ligningerne (7) have derfor deres væsenligsle Betydning 

 deri, at de føre til en fælles Form for Integralet af en- 

 hver Ligning af Formen (1), nemlig for de partikulære 



Sdx . \dx 



^ , M, =- r sm \^ , 



Ml ==- r cos \-^ j Mjj =^ »• sin \-^ , (8) 



og altsaa for det fuldstændige 



>i„(^+5^ 



^.sin(B + ^^]. (9) 



Disse Former kunne paa sædvanlig Maade ombyttes med 

 de exponentielle, nemlig for det fuldstændige Integral 



^dx i'rfx 



(10) 



men i dette Tilfælde maa der for r indføres r]/ — 1 i (7), saa 

 at den første (7) bliver til 



S-^-Ar + ^ = o. (11) 



Til samme Tid gjælder heller ikke (6), men man har r^='2,u-^u^, 

 hvilket ogsaa kan faas ad den i 1 fulgte Vej. 



Er X konstant, f. Ex. X= +a^, kan ogsaa r tages kon- 

 stant og henholdsvis bestemmes af (7) og (11), i begge Tilfælde 



som r^ = -f — , hvorefter (9) og (10) give de bekjendte Re- 

 sultaler. 



d'^r 

 Antog man -t— ^ ^0, fik man r = ax-^b, altsaa hen- 

 holdsvis af (7) og af (II) r = (+ Z) ~ ^. Dette giver 



1 



^ ' "^' (ax -h b)^ ' 



saa at 



d'^u 



.^.^±(^^ + ^ = ^ <*2^ 



1* 



