13 



Flodguden Inopos' Helligdom paa Delos. 



Af 

 L. llssins 



D. 



'et i Oldtiden saa berømte Delos er nu kun en øde 0, der 

 ikke oplives af noget Slags Kultur eller menneskelig Bolig, og 

 hvor ej engang den gamle Herligheds Levninger i nogen syn- 

 derlig Grad kunne fryde Øjet. Bygningerne ere omstyrtede, og 

 Alt hvad Naboer eller Fremmede havde Brug for, er bortført; 

 Granitsøjlerne ligge der, oftest sønderbrudte, men Marmoret er 

 for det Meste vandret i Kalkovnen. Dog have Archæoioger og 

 Architekter ved omhyggelige Undersøgelser været i Stand til at 

 paavise de vigtigste Monumenters Beliggenhed og give os et 

 Begreb om deres Udseende. Vi vide, at Apollotemplet, den 

 runde Sø, Kong Philips Stoa og andre Monumenter laa paa den 

 vestlige Side af den lille 0; Nord for disse laa Byen, af hvis 

 Huse og Søjlegaarde endnu findes Levninger. Mod Øst dække- 

 des Byen og Helligdommen af den lille Bjergryg, der strækker 

 sig langs med Østkysten af Øen, henimod en halv Mil lang og 

 lidt over 300 Fod høj; det var Kynthos Bjerget, hvorefter de 

 gamle Digtere saa ofte benævne baade Apollo og Artemis. Ved 

 Foden af dette, vendt imod Apollos Tempel, laa Theatret, fra 

 hvis Bænkerader man endnu kan nyde den henrivende Udsigt, 

 som aldrig fattes i Hellas. Men gik man op ad Bjerget selv, 

 var man udenfor Apollos Omraade. En omhyggelig banet Vei 

 førte op til Toppen, hvor man fandt en lille jævnet Plads med 

 et lille Tempel. Allerede Tournefort omtaler dette tilligemed 

 dets Mosaikgulv (s. ndfr. S. 15 Anm. 2). De ifjor foretagne Ud- 

 gravninger, hvorom Mere siden, have, idet de ryddede Templet 



