27 



tagendes Peogebidrag og de Thesavrer, der vare bestemte til at 

 modtage disse. En saadan Ydelse af Bidrag, i Regelen meget 

 smaa, men ikke uden Betydning ved deres Mængde, var sikkert 

 meget almindelig i Oldtiden. Romerne kaldte dem s tip es. Se- 

 neca omtaler dem bl. A. i 7de Bog de Beneficiis, Cap. 4,6: 

 •lOmnia deoriim simt; lamen et dis donum posuimus et stipem 

 iecimusn. Især omtales de ved Floder og Kilder, saasom ved 

 Nilen i Nærheden af Philæ, paa det Sted, de Indfødte kaldte 

 Nilens Aarer — Seneca Quæst. Nat. IV, 2, 7: «in hæc ora sti- 

 pem sacerdotes et aurea dona præfecli, cum solemne venit sa- 

 crum , iaciunt« — og ved Clitumnus — Plin. Ep. VIII, 8, 1: 

 «lato gremio patescit purus ae vitreus, ut numerare iactas stipes 

 et reluctautes calculos possis« — . Paa disse to Steder kastede 

 man dem altsaa i Vandet selv; men nok saa almindeligt var det 

 vistnok at putte dem i en Sparebøsse eller gjemme dem i et 

 Skalkammer, at de kunde komme til virkelig Brug. Varro, i ote 

 Bog de lingua Latiua g 182, gjør sig Umage for at forklare Or- 

 dets Etymologi. Han gjør det paa siniMaade, uheldig som Ety- 

 mologj men ikke uden Nytte for Oldgranskningen. Han mener, at 

 stips kan komme af det græske Ord aioi^ij eller, hvad der om- 

 trent er det Samme, af det latinske stipare, at pakke sammen; 

 thi, siger han, i den Tid da man ikke havde andre Skillinger 

 (asses) end Kobberstykker af et Punds Vægt, lagde man dem 

 ikke i en Æske eller Pengekiste (arca), men pakkede dem sam- 

 men eller opstablede dem i et Gjemmekammer (in aliqua cella). 

 De sammenpakkede Kobberstykker bleve altsaa kaldte stipes; og 

 endnu den Dag idag kalder man det stipes, naar man efter gam- 

 mel Skik give Skillinger til Gudernes Skatkamre («ut tum insti- 

 tutum, etiam nunc diis cum thesauris asses dant, stipem di- 

 cunt»). Det var interessant at vide, hvorledes disse Thesauri, 

 som Varro omtaler og hvorom vi fandt udførlige Bestemmelser 

 i den messeniske ludskrift, have set ud. Selvstændige Bygnin- 

 ger kunne de næppe have været, men i det Højeste særlig af- 

 lukkede Rum i Templerne; men det forekommer mig langt sand- 



