43 



Sparganium oligocaipoii. Hieraciuin elegans. 



Plalanlliera obtusata. IMantayo iniiior(?) 



Salix Amandæ. Polemonium campaniilatum. 



Crepis mullicaulis. Pulsalilla vulg. var. glabra. 



Hieraciuin hyperboreum. Thlaspi suecicum. 



— persouatum. Nymphæa alba var. rubra. 



— bienne. Stellaria alpeslris. 



— fasciculare. Arenaria gothica(?) 



— pnlchellum. Riibus castoreus. 



— filiforme. 



Blandt de Florakredse paa den skandinaviske Halvø, som 

 udmærke sig fortrinsvis ved en karakteristisk Vegetation, maa 

 især fremhæves 1) det arktiske Bælte: Lappland og Fin- 

 marken med nærmest tilgrænsende Provinser af Sverige og 

 Norge; 2) de norske Højfjelde; 3) Norges Vestkyst og 

 4) Øerne Gottland og Olaod. En i Forhold til det øvrige 

 Skandinavien ret ejendommelig Vegetation findes desuden 5) i 

 de sydlige Provinser (Skåne og Bleking), men disses Flora 

 er i mange væsentlige Henseender temmelig lig Danmarks. Om 

 den for enkelte af disse Kredse ejendommelige Plautevæxt turde 

 en Sammenstilling af de i Supplementbindet optagne Repræsen- 

 tanter for hver især bidrage til at give. en Forestilling.*) 



1) Det arktiske Bælte. 

 Foruden et Antal af Arter, fælles med de sydligere Egne 

 af Skandinavien, især med Dovres øvre Regioner, hvike her paa 

 de højere Bredegrader mere nærme sig Havets Niveau, findes i 

 dette Bælte et betydeligt Antal for den arktiske Flora særegne 

 Arter, som dels ere indskrænkede til Lappland eller Finmarken 



*) Det er en Selvfølge , at hermed ikke tilsigtes at give en nøjagtig plante- 

 geograflsk Fremstilling, men jeg har antaget, at disse Oversigter for Bo- 

 tanikere udenfor Sverig-Norge kunde have nogen Interesse. For øvrigt 

 kan henvises til N. J. Andersson's Apercu de la vegetation et des plan- 

 tes cultivées de la Suéde, hvor særligt Sveriges plantegeografiske Forhold 

 ere udførligere fremstillede. 



