45 



b) Finmarken. 

 Carex Deinbolliana. Conioselium Gmelini. 



Plalanlhera obtusata. Thalictrum Kemeose. 



Crepis multicaulis. Ranunculus altaicus. 



Hieracium elegans. Braya alpina. 



Poiemonium campanulatuin. Mocliungia lateriflora. 



2) De norske Høj^'elde. 



Dovres Fanerogamflora , saa rig paa interessante Arter, 

 iodelioider derimod næslen ingen Art, som ikke findes andet- 

 steds i Skandinavien, dels i det arktiske Bælte, dels paa de 

 lavere Bjerge i Norges andre Egne og i Sverige. Her maa for- 

 trinsvis nævnes Arlemisia norvegica, og naar nogle andre høje 

 Bjergstrækninger i Midlen af Norge medregnes, tillige Campa- 

 nula barbata og Saxifraga hieraciifolia. Da Supplementbindet 

 navnlig ikke indeholder nogen for Dovre aldeles karakteristisk 

 Art og da Hensigten ikke er her al give en Skildring af Norges 

 Fjeldvegetation, forbigaaes derimod de Arter, denne har tilfælles 

 med andre Bælter af Skandinavien. 



3) Det vestlige Norge. 



Denne Kyststrækning har som.bekjendt et i høj Grad fug- 

 tigere og mildere Klima end Skandinaviens øvrige, under til- 

 svarende Bredegrader beliggende Egne, og det maa i en meget 

 væsenlig Grad tilskrives disse særligt gunstige klimatiske For- 

 hold, at ikke alene flere Plantearter her gaa langt højere mod 

 Nord end i de indre eller østligere beliggende Egne af den 

 skandinaviske Halvø*), men ogsaa al adskillige Arter her have 



') Efter Schubeler, die Pflanzenwelt iNorwegens, naar Bøgen sin Xord- 

 grænse paa Norges Vestkyst ved 60° 37' som vildvoxende Træ og bærer 

 endnu ved 63° 26' (som plantet) modne Frugter. Linden (Tilia parvi- 

 folial naar resp. som vildvoxende og plantet Træ til 62° 9' og 66° 6', 

 Kristtornen gaar til 63° 7' og Valnedtræet bærer moden Frugt ind- 

 til 63° o'. 



