Tab. 125. TrUetutn agvostideutn Fries blev først 

 antaget for en Afart af T. suhsincatum^ og er som saadan be- 

 skreven (Nov. Aet. Ups. V. XI, p. 2) af Finderen, afd. Provst 

 L. L. Læstadius, hvem Opdagelsen af denne, som af saa 

 mange andre nye eller sjeldne lapplandske Arter skyldes. Prof. 

 E. Fries paaviste senere (Nov. Mant. 3, p. 4) dens ved Dyrk- 

 ningsforsøg bekræftede Ret til at adskilles som selvstændig Art, 

 paa Grund af flere vigtige og ved Dyrkningen constante Kjende- 

 tegn , navnlig dens højere og spinklere Væxt, bredere Blade, 

 Mangel af Haarbeklædning paa Plantens hele øvre Del, fjern- 

 blomstret og under Blomstringen aaben Top. Ved flere af disse 

 Kjendetegn er den derimod paa den anden Side beslægtet med 

 T. ftavescens , og den staar endog nærmere ved denne, fra 

 hvilken den dog er kjendeligt forskjellig ved dens tueformede 

 Væxt, korte Topgrene og efter Blomstringen axformigt sammen- 

 knebne Top, ved mindre, mere sammentrykte og ikke guld- 

 glindsende, men bleggrønne, brunt eller violet anløbne Smaaax 

 med kortere Stak. 



Denne, som det altsaa synes, fra sine nærmest Beslægtede 

 adskilte Art er hidtil kun fundet paa faa og meget spredte 

 Voxesteder, som ere saa langt fjernede fra hinanden indbyrdes, 

 at en fremtidig Opdagelse af samme paa mellemliggende Sta- 

 tioner bliver sandsynlig. Fra Lappland, hvor den er funden 

 paa flere Steder langs Flodbredderne i de østligste Distrikter 

 (Torneå Lappmark) til dens nærmeste bekjendte Voxested mod 

 0., Halvøen Kanin i det nordlige Rusland*) er der allerede en 

 betydehg Afstand (c. 20 Længdegrader); den er dernæst (T. si- 

 biricum Rupr.) fundet længere mod 0. i Sibirien; men endnu 

 større Afstand er der mellem dens i Retning fra N. til S. iagt- 

 tagne Voxesteder. Den er nemlig hidtil ikke bemærket i hele 

 det mellemste Evropa, og vi træffe den først atter i Pyrenæerne, 



") Forudsat, hvad der efter Beskrivelsen synes rimeligt, at T. sibiricum Rupr. 

 er synonym med vor Plante. 



