77 



Af denne Sammenligniog fremgaar del meget lydeligt, at 

 der gjennemgaaende er en overordentlig Overensstemmelse 

 mellem de to Theorier, der spaar godt for et fremtidigt Forsug 

 i Plana's og Delaunays Retning. De større Differentser, 

 som Ondes i Hansens Afdeling 6 (Delaunays Argum. D) ere 

 blot tilsyneladende, da Koefficienterne heri ere afhængige af 

 Solparallaxen, der hos de tvende Forfattere er antaget for- 

 skjellig. 



Vende vi os nu til de sækulære Forandringer i Maanebanens 

 Elementer, saa sees del af Art. 103 i «Darlegung)) , at det for 

 Hansen har været en Umulighed fuldstændigt at beregne den 

 hundredaarige Bevægelse af Maaneknuden og Perigæet; de hertil 

 svarende Tal maa derfor udledes af Observationerne. Som 

 saadanne maa altsaa opfattes de i Maanelavlerne Pag. 15 opførte 

 Værdier, hvorefter 



den aarkge sid. Bevægelse i Knuden = — 69679".6191 

 den aarlige sid. Bevægelse i Perigæel = H6436".60l6. 



For her at kunne anstille Sammenligning mellem Hansen 

 ogDelaunay, maa man, da den sidste kun har publiceret den 

 af Solens perturberende Kraft afhængige Del, ogsaa beregne 

 denne af Hansens Theori. 



Ifølge «narlegung» Art. 102 og 103 har man nu, idet Log 

 w= 1.9205768, naar Radius lages som Enhed, for denne Del 

 n(tt-\-fj) = — nx 836^.5047 = — 69669".86 

 n(y—2fj)= wx 1758.0920 = 146426".06. 



De tilsvarende Tal hos Delaunay har jeg beregnet efter hans 



egen Udvikling i Compl. R. LXXIV p. 19, hvor ^ og -4^ 



ere udviklede henholdsvis til 7de og 9de Orden inclus. Den af 

 mig foretagne Beregning har en Anordning, der er forskjellig fra 

 Delaunay's egen. 



