106 



1870 23 Sneedage og i Aaret 1871 26 Sneedage*), og under 

 saadanne Forhold behøvede Skylherne sandeUg ikke diplomatiske 

 Omsvøb for at tale til Olbiopolitanerne om Sneefog. Det er 

 iøvrigt mærkeligt, at den anførte lydske Forfatter, selv om Fore- 

 stillingen om de geographiske Forhold noget Øieblik har kunnet 

 fordunkles, da han dog er saa vel bevandret i den græske Lite- 

 ratur, ikke droges til Minde, hvorledes denne er saa fortrolig 

 med Sneen, hvorledes t. Ex. allerede Illaden, naar Achalerne og 

 Trojanerne bekæmpe hinanden med Kastevaaben, sammenligner 

 disses tætte Flugt med et tykt Sneefog og saa udfører Skil- 

 dringen af et saadant lige saa smukt som træffende-). 



Langt antageligere er vistnok en anden Forklaringsmaade, 

 der som den afgjort sikkre er bleven fremsat af Adolph Erman. 

 Erman ledsagede Hansteen og Due paa Hansteens Reise i Si- 

 berien for at undersøge Jordmagnetismen, og da Reiseselskabet 

 den 7de Oktober 1828 holdt sit Indlog i Tobolsk, skete dette, 

 som Erman selv fortæller i sin store Reiseberelning, under 

 Aarets første Sneefald, ved hvilken Leilighed han lagde Mærke 

 til, at deres russiske Kudske nævnte Dagens smukke Sneeflokker 

 som bjélie muchi eller «de hvide Fluer« ^). Som Lærer i Ma- 



*) Wild, Annalen des physikalischen Centralobservatoriums. Jahrgang 1870 

 (St. Petersburg 1872.), S. 154. Jahrgang 1871 (St. Peiersburg. 1873.), S. 154. 

 ») Tolvte Sang, Vers 278—288 (Homers Iliade, oversat af Chr. Wilster. 

 Kjøbenhavn. 1836. 1, 206—207): 



• .Som naar i Vinteren Sneeflokkerne falde fra Himlen 

 Tykt, naar den raadsnilde Zeus er tilsinds, at Sneen skal styrte 

 Ned over Menneskenes Børn, for at vise dem klart sine Pile; 

 Blæsten han dysser i Ro og Sneen han strøer, til den skjuler 

 Bjergenes kneisende Top og høitfremstikkende Pynter, 

 Kløverbevoxede Sletter og Mændenes frugtbare Marker; 

 Over det graadige Hav, over Bugt, over Strand den tillige 

 Drysser, men sluges af rullende Sø, alt Andet for Resten 

 Hylles foroven i Snee, naar fra Zeus den styrter saa vældig — 

 Saa fløi Stenene tykt fra begge de kæmpende Skarer, 

 Baade paa Troerne ned og op mod Achaler fra Troer«. 

 ') Noch denkwurdiger wurde uns der Einlritt in die Stadt durch ein reich- 

 liches Schneegestober. Auch hier mochte es, so wie fur uns, das erste 

 des Jahres sein, denn die Fuhrleute freuten sich laut Qber die schdnen 



