110 



denne ogsaa, som allerede andetsteds bemærket, bortfalde ved 

 den Maade, hvorpaa Herodot skildrer Beboerne af disse Bjerges 

 Aftækning. Ved Foden af Bjergene, hvor Beboerne endnu bare 

 den skythiske Klædedragt, men havde deres eget Sprog*), voxte 

 et Træ, der beskrives saaledes: «Dets Størrelse er omtrent som 

 Figentræet, og Frugten, som det bærer, ligner en Bønne, men 

 har stenet Kjerne. Naar Frugten bliver moden, trykke de den 

 igjennem Tøier, da en tyk og sort Saft afløber, og denne Saft 

 har Navnet Ascliy {åaxv). Den baade søbe de og drikke de 

 blandet med Mælk, og de faste Dele sammentrykke de til en 

 Masse, og ogsaa heraf ernære de sig'>^). De tyrkiske Basch- 

 kirer ved Syd-Ural bruge endnu Frugten af Hægebærtræet 

 (Prunus Padus) aldeles paa den samme Maade, som her er 

 bleven skildret af Herodot, og betegne endnu med et aldeles 

 tilsvarende Ord, nemUg med Ordet atscJim, saavel enhver Syre 

 i Almindehghed, som i Særdeleshed den sure Frugtsaft af de 

 sorte Hægebær, som de blande med Mælken^). Herodot be- 



') 'Poivfiv de Idi^u léujfi, fadrju dé xgiuj/uffot ^xv^ixtj. Herod. IV, 23. 



'■') Jlovztxop fitf ovvofta rw dét>d(jéa), an' ov fwo*, /uéyndos dt xarå 

 avxériv fiiiXiaid x^' xaqnov de ffogéei xva/uu) iaoy^ nvQ^vce de £/«. 

 TovTo ineåv yéyt]Tni> nénov, aaxeuovat i^aiioiai>' dnoQ{>fet d' an' aviov 

 7ii(}(v xat ^ikttv , ovvofia de tw dnoQQéovii iort aa)^v. tovto xai Xti- 

 /ovGi, xat ydlaxn av/u/uiayovTes nivovci' xat dno TTJe naxvnjTOS 

 avTov irji rqvyo? nakddag avvuSelai xat Tavras anéovTai. Herod. 

 IV, 23. Hos Grækerne hed Træet det pontiske, fordi de overhoved med 

 Navnet pontisk betegnede alle de Gjcnstande, som de Norden for deres 

 Fædrelands Grændser lærte at kjende i Omegnen af Ponlus Euxinus eller 

 det sorte Hav. 



■^) Erman, Reise um die Welt. I, 307, 427. Ligesom Baer ikke har villet 

 erkjende de Bjerge, ved hvis Fod Argippæerne boede, for at være Syd-Ural, 

 saaledes vil han ogsaa i deres vegetabilske Næringsmiddel see Frugten 

 ;)f den især i Bokhara megel almindelig forekommende Oleaster [Eleagnua 

 angustifolia) , Og ikke med Erman Frugten af Hægebærtræet. Men om 

 endog Herodots Omtale af den Frugt, som Argippæerne brugte til deres 

 Næring, i een Henseende vel maa indrømmes at passe mindre vel paa 

 den lille runde Frugt af Hægebærtræet, kunde dog de andre af Erman 

 fremhævede Overeensstemmelser ikke derved tabe deres Overvægt; hos 

 Baer selv forekommer desuden denne Bemærkning: «Auch hore ich von 

 Personen, die an der Ostgrånze Europas und dem westlichen Sibirien 



