113 



opmærksom*), men dog ingen slørre, end at man vel kan paa- 

 vise det faktiske Forhold, der ligger til Grund for den. Thi 

 dette er iipaatvivlelig, ved Siden af den allaiske Races medfødte 

 llaarfattigdom-), den Skik at afrage hele Hovedet, der fra gammel 

 Tid har udmærket saa mange Tolk af den altaiske Race, den 

 Skik, som først de tungusiske Manschurer efter deres Erobring 

 af China i Aarene 1644 — 1661 gjorde gjældende her, hvor Be- 

 folkningen tidligere havde ladet sit Uaar voxe, og hvor ogsaa 

 de chinesiske Taipinger, under deres Oprør mod det manschu- 

 riske Dynasti i vore Dage, aflagde den fremmede Skik og igjen 

 viste sig i langhaarede Hære'"'). Den tilsvarende Maade at rage 

 Haaret paa, som i Vesten de muhamedanske Tatarers Kolonier 

 i Lithauen endnu i Slutningen af det sextende Aarhundrede 

 gjorde det til en Modesag for selve den polske Adel at efler- 



') Pomponius Mela (I, 19) gjengiver ligefrem Angivelsen hos Herodot: «Et 

 feminis et maribus nuda sunt capita«, men Plinius (H. N. VI, 14) skriver 

 mere betænksomt: »Gapillus juxta feminis virisque in probro exlstima- 

 tur» , og efter ham Solinus (c. 17): »luxta viros ae feminas tædet cri- 

 nium, uterque sexus comas tondent«. Paa disse Steder læses urigtig 

 Arimphæi for Argippæi. 



*) Der Bart ist schwach entwickelt, diinn uiid von schwarzer Farbe; er 

 wachst in der Regel nur um die Lippen und die untern Theile des 

 Kinnes. Bachenbårte sind innerhalb der mongolischen Rasse etwas 

 Unerhortes. Die Behaarung der bedeckten Theile ist spårlich oder 

 mangelt ganz. F. Muller, Aligemeine Ethnographie. Wien. 1873. S. 363. 

 I P. Dass's "Nordlands Trompet eller Beskrivelse over Nordlands Amt» 

 (Udg. for den norske historiske Forening af A. Eriksen. Kristiania 1873. 

 S. 73) skildres Lapperne med 



"Ansigtet gusten og brun 



Spidshaget og Kjægerne lange; 



De plages ei heller med Rigdom af Skjæg, 



Men Hagen er nøgen og bar som en Væg, 



Jeg har det befundet hos mange, 



Og findes end Nogle, som Skjægge-Haar har. 



Er Haarene moxen saa tynde og bar, 



At man dennem tælle vel kunde.« 

 ») Wolseley, Krigen i China 1860, med Beskrivelse af Landet og Indbyg- 

 gerne. Efter den engelske Original ved Wm. Mariboe. Kjobenhavn. 1862. 

 S. 229. 



