114 



ligne*), og hvorefter ogsaa den osmanniske Tyrk endnu kun 

 lader den Dusk forblive uafraget, hvormed engang, som han 

 haaber, hans Skytsengel skal drage ham til Paradiset^), over- 

 holdes endnu strengt af Baschkirerne, der under deres Fløiels- 

 huer have Hovederne afragede '"'), og som lade denne Afragning 

 begynde saa tidlig, at man mindes om Ammianus Marcellinus's 

 Ord om de hunniske Tyrker, der lode en lignende Epilation 

 allerede foregaae i Børnenes spæde Tid eller, som del hedder, 

 «ab ipsis nascendi primitiis infantum«^). Da Herodot ikke blot 

 nævner de omlalle Beboere af Syd-lJral som Argippæerne, men 

 til Afvexling af og til om dem ogsaa bruger Betegnelsen «deSkal- 

 dedei) {ol (faXaxgoi) som et Egennavn^), er det ikke heller uden 

 Betydning, at den rimeligste Forklaring af Navnet Baschkirer 

 eller, som Busserne skrive, Baschkuirzi synes at være den, 

 hvorefter man, ligesom den første Stavelse utvivlsomt er det 



') On rasait la tete å la tatare en n'y laissant qu'une touffe de cheveux au 

 sommet, qu'on iiommait loupet å la horde (Czuprina ordinska). Lelevel, 

 Histoiie de Pologue. Paris <fe Lille. 1844. I, 186. 



'■') Charles White, Hausliches Leben und Sitten der Tiirken. Nach dem 

 Englischen bearbeitet. Herausgegeben von Alfred Reumont. Berlin 1844 

 —45. 11, 335. 



^) Les hommes couvrent leur tete rasée d'un bonnet thibetain en velours 

 cramoisi. Pauly, Description ethnographique des Peuples de la Russie. 

 Publié å I'occasion du jubilé millenaire de l'Empire de Russie. Saint 

 Pétersbourg. 1862. fol. Peuples Ouralo-Altaiques. p. 28. Araberen Ibn- 

 Foszlan fremhæver allerede i Begyndelsen af det 10de Aarhundrede rig- 

 tigen, men for indskrænket, som karakteristisk for Basckkirerne, at de 

 afragede hele Skjægget. De Baschkiris quæ memoriæ prodita sunt ab 

 Ibn-Foszlano et Jakuto, interprete C. M. Fraehnio, i Mémoires de l'Aca- 

 démie Imperiale de St. Pétersbourg. Tome VIII (St. Pétersbourg. 1822. 4°.), 

 p. 626. 



*) Quoniam ab ipsis nascendi primitiis infantum ferro sulcantur altius genæ, 

 ut pilorum vigor tempestivus emergens conrugatis cicatricibus hebebetur, 

 senescunt imberbes absque uila venustate, spadonibus similes. Amm. 

 Marcellin. XXX, 2. (Ammiani Marcellini Rerum Gestarum Libri qui 

 supersunt. Franciscus Eysenhardl recensuit. Berolini. 1861. p. 488.). 



') Saaledes flndes Navnet (Phalacri) ogsaa opfattet og anvendt af Ihre, 

 Glossarium Suio-Gothicum. Upsaliæ. 1769. fol. Tom. I, Prooemium. 

 p.V. 



