117 



at der ved dette Navn maaskee kunde være sigtet til en eien- 

 dommelig Fodbeklædning som den lier omtalte, men at en saa- 

 dan ogsaa i Virkeligheden, som det her er blevet fremhævet, 

 netop forekommer hos et af de uralske Folk, har undgaaet 

 deres Opmærksomhed. 



Der har været ældre Fortolkere, som i den af Herodot 

 gjengivne Beretning om de gedeføddede Mænd paa Bjergene 

 kun have villet see et poetisk Billede for Bjergboere, der vare 

 fodrappe eller med Geders Lethed vidste at klavre op ad Bjer- 

 gene, ligesom Herodot selv i Beretningen om de paa Jorden 

 udspredte Fjer ogsaa meente kun at maatte see en Omskrivning 

 for Snee*). Hvad der her er blevet oplyst om Ostjakerne, kan 

 imidlertid ogsaa støtte Formodningen om, at ligeledes de for 

 Herodot omtalte, i Nordegnene udspredte Fjer maaskee i en 

 mere bogstavelig Forstand kunne gjenfindes hos andre af den 

 finske Stammes gamle Folk. I Virkelighed findes i alt Fald 

 netop hos nogle af disse Folk Fjer udspredte paa en høist ual- 

 mindelig Maade. 



Mellem Argippæerne eller Baschkirerne i Syden og Aigi- 

 poderne eller Ostjakerne i Norden træffes nemlig siden uminde- 

 lige Tider som bosatte ved Mellemvolga og ved Volgas Bifloder 

 Kama og Vialka Tschuvaschernes og Tscheremissernes Folke- 

 slag. Begge Folk ere ikke strengt adskilte fra hinanden, men 

 Hovedmassen af Tschuvascherne boer paa den høire elier den 

 saakaldte Bjergside (Gornaja) af Volga, Tscheremisserne findes 



') Le nom d'Ægipodes ou d'hommes å pieds de chévre ne doit pas étre pris 

 dans un sens littéral, mais doit designer seulement que ces peuples 

 étoicnt fort legers å la course. De Guignes, Mémoire dans lequel on 

 ciitreprend de fixer la situation de quelques peuples Scythes, dont il est 

 parlé dans Hérodote, i Ménioires de lAcadémie des Inscriptions. Paris. 

 1707—1809. 4o. XXXV, 557. Ces montagnards accoutumés å graver 

 sur les plus hautes montagnes, étoient sans doute comparés par les 

 Argippéens aux chévres qui grimpent sur les plus grandes elevations. 

 Ainsi , ceux-ci prenoient au figuré cette expression pieds de chévres, 

 tandis qu'Hérodote l'entendoit au propre. Histoire d'Hérodote, traduite 

 du grec par P. H. Larcher. Nouvelic Edition. Paris. 1802. III, 429. 



8* 



