med Undtagelse af de romerske Borgere, der ogsaa l'andtcs i 

 alle latinske Stæder som en særlig privilegeret Klasse, 



De tvende fundne Broncepluder indeholde nu aabenbart 

 Stykker af de nye Byretter, hvorved disse to Slæders nye For- 

 fatning som latinske Communer fastsættes. De kalde sig selv 

 leges; men det er ikke romerske Love, vedtagne af det souve- 

 ræne Folk i Rom, ikke leges latæ, men leges datce^) , det vil 

 sige Grundlove eller Forfalningsbestemmelser for fremmede Com- 

 muner, udstedte af en, af det souveræne Rom dertil bemyndiget 

 Commission eller enkelt Mand, i nærværende Tilfælde formodentlig 

 af Provindsens Proconsul. Slæderne kaldes mumcipmm Flavium 

 ISalpensanum og munici'pm'ni Flavium Malacitanam^ som sæd- 

 vanlig af Taknemmelighed imod den Keiser, hvem de skyldte 

 deres nye Stilling, en Keiser af Flaviernes Familie. Som la- 

 tinske betegnes Stæderne i disse Forfatningslove heelt igjennem. 

 Mommsen saae det strax og angav det allerede i sin Afhandlings 

 Titel. Der vilde derfor ikke være nogen Anledning til at ud- 

 vikle dette udførligere , hvis ikke A. W. Zumpt i sine Sludia 

 Romana (1859) p. 267 ff havde prøvet paa at bevise , at det 

 var romerske Borgerstæder. Men der behøves ikke mange Ord 

 for at gjendrive ham. I de første bevarede Kapitler af Loven 

 fra Salpensa finde vi den bekjendte Bestemmelse for de latinske 

 Stæder, at Beboerne ved at beklæde Embeder i dem opnaae 

 romersk Borgerret-). I samme Lov, Kap. 28, de servis apud 



1) L. Salpens. Col. I, v. 43: »post h. I. datam«. Smig. Tab. Heracl. v. 159 : 

 Quei lege pi. ve se. permissus est fuit, utei leges in municipio fundano 

 municipibusve ejus municipi dåret. — Cic. Verr. 11, 37, 90. Liv. IX, 

 20, .5. 



2) Meningen er truffet rigtig af Mommsen i hans Supplement: [Qui Ilvir 

 cedilis qucestor ex h. 1. factus erit, cives llomani sunto, cum magistraiu] 

 »abierint, cum jyarentihus conjugibiisque ae liberis etc." Ordene post 

 annum, som han tilsatte foran magistratu, ere med Grund angrebne af 

 Zumpt p. 354; men de behoves heller ikke. Det er os noget Nyt, at 

 Mandins Borgerret ikke blot udstrækkes til hans Kone og Børn, men 

 ogsaa til Forældrene; men det næste Kap. (22), der foreskriver, at de, 

 der saaledes opnaae romersk Borgerret, skulle vedblive at være in patrs. 



