lage den romerske Borgerret, som den luliske Lov tilbød dem, 

 eller ikke'). M.ilaca var en Civitas foederata, Salpensa for- 

 modentlig ogsaa-). Naar vi altsaa see, at der ligge flere Aar 

 imellem Vespasians Forordning om at hele Spanien skulde være 

 latinsk, og Udstedelsen af de latinske Byretler for disse Stæder, 

 forekommer delte mig sandsynligt at forklares deraf, at Stæderne 

 have betænkt sig nogen Tid paa, om de vilde modtage det kei- 

 serlige Tilbud eller ikke. 



2. 



De mindre Stæders Forfatning har altid været et Afbillede 

 af Hovedstadens. 1 de romerske Municipier fmde vi de samme 

 Embedsmænd som i Rom; Duumvirerne svare til de romerske 

 Consuler; Ædilerne ogQuæstorerne ere de samme. Den luliske Lov 

 (Tabula Heracleensis) giver de samme Bestemmelser for Decu- 

 rionatet i Kjøbstæderne, som for Senatet i Rom, og for Census 

 i Kjøbstæderne som i Rom o. s. v. Vi kunne i denne Hen- 

 seende lade det være nok at henvise til Marquardts Fremstilling 

 i Beckers Handbuch der romischen Alterthiimer III, 1, S. 347 ff. 

 De latinske Stæders Forfatning har været dannet ganske efter 

 de romerskes. Det er ikke i de gamle latinske Stæder, at vi 

 skulle søge Kilden dertil, men i Rom. Den Latinitet, som exi- 

 sterede efter Bellum sociale , er jo ikke Andet end et ufuld- 

 stændigt Borgerskab. De Bestemmelser, vi læse i Lovene fra 

 Salpensa og Malaca om Embedsmændenes Intercessionsret, om 

 Frigivelser, om Indsættelse af Formynder, om Nedriveise af 

 Bygninger, om Cautioner o. m. A., ere de samme, der gjaldt for 

 romerske Borgere. Ligesom vi derfor benytte vor Kundskab om 

 Forholdene i Rom til at forklare Kjøbsladlovene, kunne vi omvendt, 



') Cic. p. Balbo 8, 21. 



*) Plin. III, g 8: Malaca, cum fluvio , foederatorum. Om Salpensa have \i 

 intet Vidnesbyrd; men efter ovenstaaende Udvikling maa jeg anlage, al 

 den har staaet i et lignende Forhold. Mommsen antager den uden Grund 

 for stipendiær. 



4 



