N4 



saa skraal fortil som hos Orcaerne, og er ikke udhulet, som 

 hos disse; men paa den anden Side hæver den sig heller ikke 

 saa steilt i Veiret og er neppe heller saa hvælvet som hos 

 Grampus eller Glohiocephalus. Fremdeles ere hos Orcaerne 

 Tindingegruberne meget dybt indhulede , og den Deel af dem, 

 som dannes af Pandebenene, er snarere større end mindre end 

 deres bageste af Isse- og Tindingebenene begrændsede Deel. 

 Ilos vor crassidens derimod udgj«r den Deel af Tindingegruben, 

 som indesluttes af I'andebenene ikke engang Halvdelen af hele 

 Gruben, og det Stykke af dens Væg, som Isse- og Tindinge- 

 bennene danne, er ikke huult, men hvælvet. Herved bliver 

 unægtelig Tindingegruben mindre rummelig end hos Spækhug- 

 gerne, men tildeels opveies denne Formindskelse i Dybden igjen 

 derved, at den strækker sig længere bagtil end hos disse sidste, 

 idet den Fortsættelse af Nakkekammen, som bagtil begrændser 

 den, beskriver en parabolisk Krumning, og ikke en simpel Cir- 

 kelbue saaledes som hos Orcaerne (ialfald hos Slægtens nordiske 

 Arter). Hos Grampuserne og Grindhvalerne ere Tindingegru- 

 berne meget mindre, og Pandebenets Andeel i dem er, navnlig 

 hos de sidstnævnte, næsten for Intet at regne. Eiendommeligt 

 for vor Delphin er det endvidere, at det ikke er Næsebenene, 

 men derimod en fremspringende Knub paa det med Nakkebenet 

 sammenvoxede Mellemissebeen {os interparietale) bagved Nakke- 

 kammen, som danner Hovedskallens høieste Punkt; thi hos alle 

 de tre beslægtede Former er netop det Modsatte Tilfældet. 

 Hertil kommer fremdeles, at Næsebenene ikke ere rykkede saa 

 nær op til Nakkekammen som tios disse , men ere anbragte et 

 godt Stykke (henimod 3 Tommer) foran for den, hvilket naturligviis 

 har sin Grund i, at den Snip af Mellemissebenet, som springer 

 frem foran denne Kam, og den Strimmel af Pandebenene , som 

 ikke dækkes af Overkjæbebenene, her er bredere end hos hine. 

 Det kan maaskee synes betænkeligt at ville hente et Særkjende 

 fra et Forhold som dette, da hos Hvaldyrene Craniets Knogler 

 under Væxten hyppigt forskydes endog betydeligt i deres ind- 



