149 



heraf benyttes med Vaersomhed , og det er neppe tilraadeligt at 

 ville stolte en i det Enkelte gaaende Samnieiiligninf,^ med vor 

 Deipliin paa den. Jeg skal derfor heller ikke la^gge nogen stor 

 ViPgt paa, at (Iranipnsen synes at have et langt tykkere, meget niere 

 oi)svidiiet Hoved end vor Delphin, og at Rygfinnen efter Teg- 

 ningen at dømme har siddet endnn længere bagtil end hos denne, 

 skjondt (Iray ikke har taget i Betænkning at benytte denne 

 Rygfinnens Stilling som et af Slægtens Særkjender. Men selv 

 om det maatte være mindre forsigtigt at støtte sig til de øv- 

 rige Afvigelser mellem vor Delphin og D. griseus, som synes at 

 knnne ndledes af d'Orbignys Fignr, er der dog ialfald een, 

 som fremdeles ganske bekræftes ved den samme Iagttagers Be- 

 skrivelse , og som heldigviis viser sig i een Legemsdeel , der 

 først meget seent angribes af Forraadnelsen , og paa hvis Form 

 og Omrids denne ikke kan indvirke synderligt, nemlig Lufferne 

 eller Brystfinnerne. Disse ere nemlig hos Delphinus griseus 

 ikke blot meget længere end hos vor Art; men de maae endog 

 være forholdsviis længere end selv Grindhvalens Luffer*); 

 thi hos det af d"Orbigny undersøgte, 10 Fod lange Individ havde 

 de den meget betydelige Længde af 3 Fod, og deres Længde 

 indeholdtes saaledes kun 3^.t Gang i Totallængden, et Forhold, 

 mellem Luifens og selve Dyrets Længde, som aldrig forekommer 

 hos Grindhvalen. Luffen er derhos (saavel ifølge Tegningen 

 som ifølge de opgivne Alaal) anbragt usædvanligt langt tilbage 

 hos D. griseus (3V2 Fod bagved Snudespidsen), saa at Spidsen 



') Cuviers Beskrivelse af Lufferne hos Delphimis griseus er noget dunkel, 

 niaaskee som en Folge af, at et Ord er faldet ud. Dersom Meningen 

 imidlertid virkelig (som man næsten maa troe) skal være den at tillægge 

 denne Delphin forholdsviis kortere LufTer end Grindhvalen (Cuviers D. 

 globiceps], skjonner jeg ikke rettere, end at det kun er en simpel Uagt- 

 somhed, der har bragt Cuvier til at udtrykke sig saaledes; thi de Maal, 

 han selv anfører (Dyrets Længde 10 Fod, Lullens 3 Fod), modsige isaa- 

 fald Beskrivelsen, der lyder som folger: »leur pectorales pointues sont 

 longues de trois pieds sur un pied de largeur ;i leur base, moins qu' 

 au globiceps, mais plus qu'å la flgure de dauphin ventru de Hunter« 

 (Rech. s. 1. oss. foss. 2me Ed. T. V, 1 p. 284, Ato^ Ed. T. VIII, 2 p. 99). 



