156 



Sandsteen. Deres Plantevæxt er forskjellig. og i den bakkede 

 Hede naaer den almindelige Lyng sin største Udvikling og bliver 

 ikke sjelden til en anseelig Busk. I denne forekommer ogsaa Meel- 

 bærplanten (Arbutus uva iirsii, som saagodtsom overalt mangler 

 paa Ahlheden, hvorimod den er aldeles charakteristisk i den 

 nordlige Deel af den bakkede Hede , indtil omtrent Midten af 

 Hertugdømmet Slesvig, hvor den forsvinder. Der findes ogsaa 

 endnu Skove, undertiden af ikke ringe Udstrækning, men dog 

 kun svage Levninger af de store Skovstrækninger, der i ældre 

 Tid dækkede den bakkede Hede, og som en senere Tid hen- 

 synsløs har forstyrret for at sætte en hdet lønnende Agerdyrk- 

 ning istedetfor. Desuden forekommer der paa denne Hede 

 overordenthg hyppig Egekrat, ligeledes Levninger af forstyrrede 

 Egeskove. Det er denne bakkede Hede, som nogle af vore 

 dygtigste Malere have gjengivet i tiltrækkende, naturtroe Billeder. 

 Jeg vender tilbage til Hedesletten og dens Ahlformation, der, 

 naar vi regne Tykkelsen eller Mægtigheden af den, er i høi 

 Grad ubetydelig, idet denne hgger imellem 2 — 4 Fod. Den er 

 et mærkværdigt Exempel paa den Geognosterne velbekjendte 

 Sætning, at Formationernes Indflydelse paa Overfladens Udseende 

 og Landskabets almindelige Charakteer langt mere er afhængig 

 af Leiringsforholdene, end af Mægtigheden. Hvis Ahldannelsen 

 istedetfor at være horizontal heldede under en Vinkel af BO'^ mod V. 

 vilde den . der nu indtager et Areal paa Halvøen af sandsynlig- 

 viis mere end 100 Qvadratmiil. danne en i det høieste 6 Fod 

 bred Stribe paa den østlige Grændse af den bakkede Hede. 

 Ingen vilde lægge Mærke til den, den vilde sandsynligviis være 

 aldeles overseet. baade af Geognosten og Geographen . og den 

 vestlige Deel af Halvøens Overflade-Dannelser vilde ikke frembyde 

 den sørgelige Charakteer af Ufrugtbarhed, som man nu møder der. 



