156 



Geogno^tiske Forhold. 



Ahldannelsen hviler paa KiiUesteenformationen, og den er 

 aldrig funden dækket af noget andet Lag undtagen af de gamle 

 Sandklitter som nu ligge langt fra Søen, men sandsynligviis dog 

 8k\ide deres Oprindelse til Havet, der efter al Rimelighed i en 

 tidligere Periode strakte sig langt længere imod Øst end nu. 

 Snart er Underlaget RuUesteensleer , hvis oprindeUg blaalige 

 Farve endnu er vedligeholdt, fordi Ahlen har forhindret Over- 

 fladens med Ilt mættede Vand at gjennemtrænge det. snart er 

 det Rullesteensand. der da er guult af Jerntveiltehydrat. Dens 

 Mægtighed er. som jeg allerede har anfort. sjelden over 3, ofte 

 kun 2 Fod. Det Lag. der i Almindelighed dækker Rullesteens- 

 formationen er den egentlige Ahl. en Tørvesandsteen , 6 — 12 

 Tommer mægtig. Sandstenen, der er bruun og undertiden næ- 

 sten sort, som om den var forkullet, bestaaer i sin Hoved- 

 masse af hvide, afrundede Sandkorn, med ingen eller en yderst 

 ringe Mængde Leer, og et Rindemiddel , som giver den sin 

 mørke Farve, og i Almindelighed kan betragtes som humussuurl 

 Jerntveiltehydrat*). Sammenhængen i denne Sandsteen kan op- 

 hæves med Saltsyre, der opløser Jerntveilte, og en ringe 

 Mængde Phosphorsyre , men ogsaa med kaustisk Kali eller Na- 

 trum, som opløser Humussyren, hvormed den danner en mørke- 

 bruun Yædske. Sandstenen er løs og hdet sammenhængende, 

 man kan knuse mindre Stykker imellem Fingrene og en kraftig 

 trukken Ploug kan gjennemskjære den. Umiddelbart udsat for 

 Frost, Væde og Luften hensmuldrer den. Beskyttet af de over- 

 liggende Lag holder den sig uforandret. Overgydet med kulsuur 

 Ammoniak opløser Humussyren sig ligeledes, og Sandstenen 

 henfalder til Sand. Overgydet med Gjødninge\and og gjæret 

 Urin, hvori kulsuur Ammoniak er en væsentlig Bestanddeel, 

 henfalder den ligeledes. \aar man derimod udsætter den for 



'.) De faste, sorte Ahlsanrlsteiie iixleliolde Mniigaiiill«' 



