239 



desto uundgaaeligere er, ifølge deres betydelige Brede og tætte 

 Stilling, et Slid paa Sidefladerne. Allerede paa meget unge 

 Tænder viser sig en langstrakt, udhulet Slidflade paa een 

 af Siderne, paa Overkjæbens i Reglen fortil og udad, paa Un- 

 derkjæbens bagtil og indad. Jo dybere denne Slidflade bliver, 

 desto dybere gribe naturligviis Tandrækkerne oven og neden 

 ind i hinanden. Snart slides de fleste af Tænderne af begge 

 de modstaaende Tænder; Slidfladerne naae hinanden ved Spid- 

 sen, denne slides heelt af, og Spækhuggernes fra først af kegle- 

 formede Kindtænder med, om ikke stikkende, saa dog meget 

 udtalte Spidser, forvandles til virkelige iMaletænder. Ligesom 

 paa alle andre virkelige d. v, s. glasserede Tandkroner, erstattes 

 det engang Afslebne aldeles ikke ved en Fremskydning af Tand- 

 roden, og hos gamle Spækhuggere kunne alle Tandkronerne 

 Qndes afslebne heelt ned i Gummerne. Saaledes var Tilfældet 

 navnlig paa det Benzonske Exemplar. I Reglen finder nu rig- 

 tignok denne Afslibning ikke Sted førend Dentinedannelsens 

 Fuldendelse i Kronen , eller førend Tandkronernes fuldstændige 

 Forbening. Men ikke sjeldent forholder det sig anderledes, 

 og Slidet naaer da heelt igjennem baade Glassuren og de 

 endnu tynde Dentinelag, saa at Kimen blottes; denne sygner 

 hen, og Dentinedannelsen standser ikke blot i Kronen, men 

 ogsaa i Roden, saa at denne aldrig lukkes, og hele Tanden for- 

 bliver huul fra Slidfladen af og ned til Rodspidsen. Alligevel 

 falde deslige syge Orcatænder ikke ud. 



Orcatænderne høre, ifølge Ovenstaaende, til et ganske an- 

 det Slags Tænder end Kaskelotternes, der, afseet fra den ganske 

 spæde Alder, kun have falske (d. v. s, ikke glasserede) Tand- 

 kroner, ligesom Hvidfiskenes. De høre derimod til samme Slags 

 som de egentlige Delphiners, Marsvinenes og Grindernes, for- 

 saavidt som alle disse Dyrs Tænder ogsaa have sande (d. v. s. 

 glasserede) Tandkroner. Ved Formen og navnlig ved den langt 

 overveiende Tykkelse er en Orcatand imidlertid nok saa let 



