244 



i den friske Tilstand, hvilket aldrig tør lades ude af Beregningen 

 under Opmaaling af ældre Skeletter. IJryslfinnen af det Thom- 

 senske 13 Fod lange Individ fandtes fra den 13de Juni 1855, 

 da den blev opmaalt og aftegnet, til den 4de April 1862, da 

 den opmaaltes paany, skrumpet ind saaledes , at Over- og Un- 

 derarm fra 10" 2"' ere blevne 9" lange, Haandrod og Haand 

 fra I2V2" til 7V lange, og Haanden fra 11" til 7" 11'" bred. 

 For at bevare de colossale Bryslflnner af det Benzonske Exem- 

 plar i deres Form, bleve de efter Præparationen med stærke 

 Nagler fæstede til Jernskinner, men Naglerne reve ud under Ind- 

 tørringen og hele Armen fandtes indskrumpet et Par Tommer 

 i Længden og 1 Tomme i Breden, hvorefter de ere blevne fast- 

 nittede til Skinnerne paany, for dog at forebygge deres yderlige 

 Indskrumpning saavidt muligt. 



Medens Spækhuggerne ved deres svære og brede Brystfin- 

 ner netop staae i den allerskarpeste Modsætning til Grinderne, 

 hos hvilke de ere saa paafaldende lange og smalle, komme de 

 dem derimod temmelig nær ved Hvirvlernes Form ligesom ved 

 Hovedets. Dette skeer navnlig derved, at Torntapperne hos 

 hine saavel som hos disse i det Hele taget, især fra Midten af 

 Lendeegnen af, ere paafaldende smaa, Buedelene forholdsviis 

 høie og smalle, hvorved Ledtapperne synes at være rykkede 

 usædvanlig høit op og tæt sammen. Alligevel kjendes hver af 

 en Orcas Hvirvler let fra den omtrentlig tilsvarende af en Grind, 

 ved sit større Omfang, navnlig i Henseende til Legemet, og det 

 ikke blot fordi Rovhvalerne overhovedet ere langt større Dyr, 

 men ogsaa fordi de tillige forholdsviis ere langt kraftigere byg- 

 gede. — I hver enkelt Egn af Hvirvelsøilen vil man nalurligviis 

 ogsaa kunne paavise særlige Kjendemærker, idetmindste med 

 selve Gjenstandene for Øie. Særlig fortjener at udhæves den 

 bekjendte Omstændighed, at hos Grinderne alle Halshvirvlerne 

 ere voxede indbyrdes sammen, eller rettere danne et enkelt 



