23 



den hensygnende og forsvindende Tragoedies og den mellemste 

 og nye Komoedies Periode. 



Det attiske, d. e. det græske, Drama var i sin Fremtræden 

 paa Scenen — og af en Udgivelse af Stykker, der slet ikke 

 vare opførte eller ikke opførte først paa Athens Stadtheater, er 

 der aldeles intet Spor, — bunden til de aarlig tilbagevendende 

 Dionysosfester, af hvis Festpragt og Festglæde denne poetiske 

 Form var fremgaaet og vedblev at udgjøre en væsentlig, efter- 

 haanden den væsentligste og alt overveiende Bestanddeel, og 

 da alter særlig til de to af disse Fester, den store Dionysosfest 

 eller Stad-Dionysosfesten {cd fxsydXa Jiovvaia , tn Jtov. id sv 

 aazsi) og Lenæerfesten. iMedens man almindeligviis lader begge 

 dramatiske Arter, Tragoedien og Komoedien, have Plads ved 

 begge Fester, søger Afhandlingens Forfatter at bevise, at nye 

 Tragoedier udelukkende opførtes ved den store Dionysosfest, 

 Komoedier derimod ved begge Fester. (Iblandt Andet fremhæves, 

 at i de opbevarede Opførelsesnotitser ved Komoedierne altid 

 den ene eller den anden Fest nævnes, ved Tragoedierne aldrig 

 angives Festen, fordi der kun var Tale om een.) Den store 

 Dionysosfest krævede fra den Tid af, da Sagen havde faaet 

 fuld Udvikling og fast officiel Ordning (i ethvert Tilfælde fra før 

 Midten af 5te Aarh undrede) og indtil Slutningen af Sophokles' 

 og Euripides' Virkomhedstid, lige mod Enden af det femte Aar- 

 hundrede, som den regelmæssige Tribut til Guden, Festen og 

 Folket, og som Bestanddele af den dramatiske Væddekamp, Te- 

 tralogier (Forbindelser af 3 Tragoedier og eet Satyrdrama eller 

 et dermed analogt Stykke) af 3 Tragikere, altsaa 9 Tragoedier 

 og 3 Satyrdramaer (eller analoge Stykker) og tre Komoedier af 

 forskjellige Forfattere; Lenæerfesten krævede desuden 3 andre 

 nye Komoedier; men mere gaves heller ikke og kunde efter 

 Forholdene , Festens Omfang og den Maade , hvorpaa Omkost- 

 ningerne ved Opførelsen tilveiebragtes, ikke gives. Det be- 

 roer paa Misforstaaelse, naar Nogle troe og tale, som om tre 

 tragiske og tre (ved begge Fester sex) komiske Digtere hvert 



