122 



end ved Bunden, og i dette Tilfælde vil altsaa den fri Overflade 

 i Strømmen, det vil sige den Grændseflade, hvori Vandet kan 

 betragtes som fuldkommen frit, og hvori Stromliastigheden altsaa 

 stedse er et Maximum, nærme sig imod Dækselet. .Men selv i 

 en aaben Ledning viser det sig i Keglen , at Strømhastigheden 

 i Vandspeilet er mindre end lidt derunder, hvilket naturligviis 

 hidrører fra, at Luften udøver en lignende, skjondt svagere Virk- 

 ning , som Bunden af Ledningen, og Boileau fandt saaledes, at 

 Hastigheden var størst i en Dybde af | til ^ af hele Vand- 

 dybden. 



Efter paa denne Maade at have forvisset sig om, at Form- 

 lerne (3) og (4) fuldstændigt slemmede overeens med Boileau's 

 tvende Rækker af Forsøg, havde Forfatteren tilstrækkelig Anled- 

 ning til at gaae videre i sine Undersøgelser, og ved en ganske 

 tilsvarende Betragtning, som den, hvorved Formlerne (I) og (2) 

 bleve fremstillede, fandt han dernæst følgende Formler for Be- 

 vægelsen af et Fluidum i en hvilkensomhelst cylindrisk Ledning: 



-— =. k og V = V — yjc 



ar) r 



idet k = -^'^-y, a + H ^=- R og a-\-x = r^ hvori Bog- 



staverne i?, ^, /?, (», I og ^u have samme Betydning, som i det 

 Foregaaende er vedtaget, medens R betegner Ledningens Krum- 

 ningsradius svarende til det betragtede Punkt af Strømmen, hvis 

 Dybde under den frie Overflade er a?, og H betegner Strøm- 

 mens fulde Dybde, begge maalte efter Normalen til Ledningens 

 Overflade; « og r betegne altsaa Afstandene fra Krumnings- 

 centret, respective til den frie Overflade og til det betragtede 

 Punkt af Strømmen. Af Formlerne (5) sees først, at naar 

 B==cc og // er endelig, saa er « = oo saml Ledningen en 

 plan Flade, og i dette Tilfælde finder man ganske rigtigt, at 

 Formlerne (5) reducere sig til Formlerne (1) og (2) for den plane 

 Ledning. 



