delte Stjernefortcgnelse ere Positionorne derfor Ivun tilnærmede, 

 men dog i hvert Tilfælde til de enkelte Gjenstandes Identifikation 

 tilstrækkelig nøiagtige. De smaa Stjerner ere blevne observerede 

 zoneviis, og af mange Smaastjerners Forekomst i forskjellige 

 Zoner har det viist sig, at den sandsynlige Feil i Rectascension 

 neppe vil overstige 0^,6, medens den [Deklination omtrent naaer 

 op til 4:0',26. 



Cataloget og det derefter construerede Kort, begge to gjæl- 

 dende for Begyndelsen af Aaret 1865, ere indtil 15de eller 16de 

 Størrelse fuldstændige i umiddelbar Nærhed af det Sted, hvor 

 Stjernen af 1572 har viist sig; i større Afstand gjøre de derimod 

 ikke Krav paa lignende Fuldstændighed, da en saadan udtøm- 

 mende Bearbeidelse vilde have fordret langt mere Tid, end det 

 var min Hensigt for Tiden at anvende derpaa. De mere bort- 

 liggende Regioner ere overhovedet kun medtagne til Orientering, 

 og tillige for det, i sig selv temmelig usandsynlige Tilfælde, at 

 bemeldte Stjerne foruden Variabilitet ogsaa maatte være behæftet 

 med en ualmindelig stærk Egenbevægelse. 



Indenfor en Cirkel med det i Kortet betegnede Sted for 

 Tychos Stjerne som Midtpunkt, og af en Radius paa mindst 

 ti Bueminutter, ere derimod Fortegnelsen og den medfølgende 

 Tegning aldeles fuldstændige, og vil for Fremtiden enhver paa 

 Himmelen synlig og paa Kortet ikke optagen Gjenstand med 

 fuldkommen Vished kunne antages for ny eller variabel. 



Hvad de i Fortegnelsen ansatte Størrelser angaaer, er jeg 

 gaaet ud fra Argelanders Stjerner af 8.9, 9 og 9.10 Størrelse, 

 og har i opadgaaende Retning fortsat den samme Skala saagodt 

 det har været muligt. Det har ikke manglet paa Leilighed til 

 at overbevise mig om, at mine Stjerner af 12te og 13de Stør- 

 relse i Almindelighed ogsaa af andre Astronomer henføres til de 

 samme Klasser. At optage endnu svagere Gjenstande end af 

 15de og 16de Klasse har derimod ikke vædret gjørligt, da dette 



