II 



erc, til en saadan Grad, at der ikke kan være Tvivl om, paa 

 hvilken Dag det indtræffer. Eftervinteren i Februar ligesom de 

 to Tilbagegange i Marts vise sig meget tydeligt, hvorimod Kul- 

 den i Begyndelsen af Mai, som saa almindeligt er optagen i 

 Folkenes Bevidsthed, kun viser sig meget utydeligt. Jeg har 

 derfor specielt undersøgt Temperaturens Gang i Mai Maaned i 

 de enkelte Aar, og fundet, at en Synken af Varmen paa den 

 Tid er ganske almindelig; men den indtræffer ingenlunde altid 

 paa samme Tid af Maaneden, ofte indtræffe 2 ja endogsaa tre 

 Minima i Maanedens Løb og det er da let at forstaae, at disse 

 Synkninger af Temperaturen, der endog kunne beløbe sig til 

 henved 10 Grader i Løbet af et Par Dage, maae næsten ganske 

 forsvinde naar en lang Aarrække underkastes en Beregning. 

 Den stærke Varme i Slutningen af Juni, saavelsom Kulden i 

 Slutningen af November stemme ganske med det almindelige 

 Indtryk af Veirliget, men den smukke Eftersommer og det milde 

 Veir i October seer man neppe Spor af. 



Af de ovenfor meddeelte Tal kan man nu let beregne Mid- 

 delvarmen for Aarets 73 Femdøgn, hvorved man udjevner en 

 Deel af Uregelmæssighederne og faaer en jevnere Forandring i 

 Varmegrad. Disse Middeltemperaturer [i] ere meddeelte i føl- 

 gende Tabel, hvor hvert Femdøgn er benævnt efter dets midterste 

 Dag , og tillige angiver Tabellen den daglige Stigen af Tempe- 

 raturen (s) fra det ene Femdøgn til det andet. 



Middeltemperaturen af Aarets Fenidøgn. 



