70 



den l'iirste, blot med den Forskjel , al Pwh eret ikke Llev opvar- 

 met med Eddikesyre, men 2 Gange med Saltsyre og med Op- 

 losning uf kiilsnurt iSatron, og at Kulsyren ikke l)lev bestemt 

 ved Smeltning med Bora.\ men ved en stærk Glodniug over Gas- 

 lampen , uden Tilsætning af nogen anden Siibstants. De til- 

 stedeværende Siilcater uddrive Kulsyren saa fuldstændig, at Sall- 

 syre senere ikke udvikler en eneste Boble. Beregningen af de 

 i Filtrumasken tilbageblevne Dele af de fra Filtrum skyllede Por- 

 tioner af den analyserede Substants skeete som for. Det hele 

 ^'ægtlab ved Glodniug udgjorde 4,76'Vo, hvoraf regnedes efter den 

 første Analyse 0,28 som hygroscopisk Vand, altsaa 4,48% Kulsyre. 



Der blev anvendt 40 Gran. 

 21.86% Kiselsyre som har været oplost i kulsuurt Nalron. 

 42,87% Kalk. 



0,89% Jernilte, Manganilte, Maguesia og Leerjord. 



A,i8% Kulsyre. 



0,28% Vand. 

 47,25% llesiduum som blev tilbage ved gjentagen Behandling 



med Saltsyre og kulsuurt Natron. 

 99,63»b. 



21.86 Kiselsyre indeholdt 11,34 Ilt. 



24.87 Kalk indeholdt 7,11 Ilt. 

 4,48 Kulsyre indeholdt 3,26 111.' 



Denne Kulsyre optager saamegen Kalk, som indeholder 1,63, 

 der bliver altsaa 7, il — 1,63, 111 i den Kalk, som er i Forbindelse 

 med Kiselsyre = 5,48 hvilket er ganske lidt under Halvdelen af 

 Kiselsyrens Ilt. Den væsentlige og characteristiske Bestanddeel 

 af Ædelforsiten er derfor ogsaa efter denne Analyse et Kalk- 

 bisilicat. 



Da det er af Interesse at kjende de ovrige Indblandinger 

 med Hensyn til deres mi'neralogiske Natur, bleve de 1 1 ,740 Gran 

 Residuum fra A. 8. 



C. 1) inddampede i Platindiglen med Flussyre, Saltsyre og 

 Svovlsyre, indtil svovlsure Dampe viste sig. Ved Opløsning i 



