72 



bliver del giiult og briiiml, snart lysere, snart morkere, for- 

 modentlig ved Iltning af Manganforiltesilicatet, som er en væsent- 

 lig Bestanddeel af iMineralet. Indsprængt i samme forekommer 

 Kalkspath, Granat og Zinkblænde. 



Hisingers Analyse gav følgende IMiddelresultat af 2 Under- 

 søgelser: " 



43,368 beregnet til 21,68 ilt. 



— - 10,76 — 



— - 1,41 - 



— • - 8,26 — 

 Kulsyren er bestemt ved Vægttabet som iMineralet led ved 



at behandles med fortyndet Salpetersyre. Vædsken blev hnrtig 

 opvarmet for at uddrive den i Vandet opløste Kulsyre og derpaa 

 igjen hurtig afkjølet. Efter denne Fremgangsmaade er der al 

 Grund til at antage , at Kulsyremængden er for liøit angiven. 

 Det i Saltsyre uopløselige Residuum blev uden videre antaget for 

 at være reen Kiselsyre. Ved den Mængde af i Salpetersyre 

 uopløselige Sihcater, som ledsage dette tremolitlignende Mine- 

 ral, er ogsaa Kiselsyren uden Tvivl angiven for høi. Min Ana- 

 lyse blev udfort med 30 Gran, og forresten som den sidste 

 Analyse af Ædelforsit. Kulsyre blev besteiiit ved 2 Glødnings- 

 forsøg over Lampen, hver med 30 Gran, hvorefter Saltsyre ikke 

 udviklede den mindste Boble af det glødede Pulver. Kulsyre- 

 mængden er lidt for lav, da Jern og Mangan, som i Mineralet 

 ere tilstede som Forilter, under Glødningen vare iltede og deres 

 Vægt altsaa forøgede. Jernet blev udskilt som ravsuurt Jern- 

 tveilte. Manganet af den ammoniakalske Opløsning ved Chlor- 

 vand og Ko,iining, det udskilte Manganilte blev glodat under Til- 

 sætning af kulsuur Ammoniak og veiet som Mangandobbeltille. 

 Der blev søgt efter Alkalier i den ved Svovlsyre for Kalk befriede 

 Vædske, ved Inddampning og Glødning, men ikkun erholdt en 

 ringe Mængde Manganilte. 



