21 



de i tItM'es Uygning stemme saa noie overens med IJefruglnings- 

 organerne hos andre Svampe (navnlig lios Peronospora og Sa- 

 proleiznia) — hos Blomsterplanterne er Befrugtningen jo kun 

 iagttaget hos et forholdsvis ringe Antal Arter, og dog vil man 

 ikke let falde paa at betvivle, at den finder Sted hos alle med 

 Støvdragere og Støvveie forsynede Planter. 



Sporges nu om Virkningen af Befrugtningen og om Be- 

 frugtningsorganernes Forhold til Sporehuset, da er det ikke 

 hidtil lykkedes mig at faae et saa klart Billede af dette Ud- 

 viklingstrin, at jeg har kunnet gjengive det ved en Figur; men 

 efter hvad jeg har seet maa det antages, at Virkningen af Be- 

 frugtningen er den, at herved fremkaldes en eiendommelig Væxt 

 af de ægcellebærende .Mycelietraade, saa at der danner sig et 

 fra dem udgaaende, flere Ægceller omsluttende, tæt Væv, der 

 naar del har opnaaet en vis Størrelse viser sig som en lille, 

 hvid, filtet, for det blotte Øie neppe synlig Plet, det ovenfor 

 omtalte første Anlæg til Sporehuset (Tab. 1 f. 8 g). Ægcellerne 

 synes efter Befrugtningen ikke at undergaae nogen videre Om- 

 dannelse; kun engang saaes en snabellignende Forlængelse af 

 Ægcellens forreste Del (Tab. II. f. 7). Befrugtningen synes 

 saaledes her at slaae i samme Forhold til Sporehusets Dannelse, 

 som ifølge de Barys Undersøgelser maa antages at finde Sted 

 hos Peziza^). 



Skulle vi til Slutning sammenfatte de R.esultater, hvortil oven- 

 staaende Iagttagelser over Ud.vikhngen af Agaricus variabilis have 

 ført, da blive de følgende : 



1) Myceliet af denne Svamp er dannet af lange gaft'elformig 

 grenede Rørceller uden Tværvægge, forenede i et løst Væv og 

 med saa tynd og blød en Hinde, at denne næsten ganske har 

 Karakteren af en Slimhinde. 



2) Fra Myceliecellerne udgaae baade vegatative Formerings- 

 organer eller Knopceller og Befrugtningsorganer. 



') tj'ber die Fruchtentwicklung der Ascomyeeten von Dr A. de Bary. 1S63. 



