37 



om et græsk Originalskrift, der her skulde foreligge i en inisfor- 

 staael latinsk Oversættelse, kunde dog vanskeligen tilfredsstiilo 

 Andre end dem , der for enhver Priis ønskede at vinde Stad- 

 fæstelse for de traditionelle Anskuelser om det N. T.s Kanon. — 

 Senere har P. Botticher i Rudelbachs og Guenckes Zeitschrift 

 f. Luth. Theol. 1854 S. 127 — 129 forsøgt en fuldstændig (Tilbage-) 

 Oversættelse i det Græske*). Et lignende Forsøg paa at recon- 

 slruere den græske Urskrift, af Nolte, see Tiib. theol. Qvartals- 

 schrift 1860 II. S. 193 f. 



Istedetfor at tye til Conjecturen om en græsk Original ret- 

 tede derimod Credner sin Opmærksomhed paa, at det Latin, 

 hvori Fragmentet er affattet , havde Lighed med Tertullians og 

 Augustins Sprog. Dette Sprog ansaae han for hiin lingva ru- 

 stica eller volgata, der udbredte sig i alle vesterlandske Pro- 

 vindser, i Africa, i Spanien, Galhen, Rhætien, Pannonien, og som 

 har vedligeholdt sig indtil den Dag idag i de forskjelligste .Mo- 

 dificationer som Spansk, Fransk, Romansk, medens det paa den 

 anden Side for en stor Deel indeholdt det oprindelige Latin, 

 der blev overfløiet af lingva urhana. I Africa blev lingva rustica 

 eller volgata endog Skriftsprog. Netop som et tro bevaret Mo- 

 nument af dette Sprog gjennem Mediet af en middelalderlig og 

 specifisk irsk -engelsk Udtale har — efter Credner — Volkmar 

 søgt at hævde vort Fragments Betydning i linguistisk Henseende-). 

 Ikke uden Indflydelse paa vor Texts Skikkelse skal nemlig den 

 Omstændighed have været, at Afskriften hidrører fra Klostret 

 Bobbio, der i 7de Aarh. blev grundet af Golumban, en Irlænder 

 eller, som man i hiin Tid sagde eensbetydende dermed, en 

 Skotlænder (Scotus). Om de skotske Munkes videnskabelige 

 Sands og Idræt have vi en Mængde fordeelagtige Vidnesbyrd. 

 »Det er imidlertid naturligt« — bemærker Credner (Gesch. des 



') Det ovenfor omhandlede Sted gjengives her saaledes: xal dnoxnXvipiH 

 ds ^[uidvvov xal TléTQov fxovov dno<^å)(ofÅt9a^ iju ufé? raJf ^/uéiSQuy 

 (IvttYivoioxicS^ca iv rrj IxxXrjoia ov d^ékovaiu. 



^) S. VolJcinars »Anhang« til Credners Gesch. dea neut. Kan. 1S60, S. 341 IT. 



